Fam. Papilionacea. 155 



2 O. arvensis L. stjelken nedligg. eller uppböjd, likformigt småludm; yngre oväpnad, 



slull. med enkla tornar; småbi, ovala eller bredt aflånga; balj. eggrunda, kortare än 

 fodret; blrna som föreg. 2^ 7, 8, röd. stund. hv. blr. Fig. Sv B.243. F1.D.783 enl. 

 Reich. H.N.f.lO, n:o 45 och 46. 

 Torra äng. [Sk. mycket allmän.— I7pp/. Medelp. Sundsvall: Reuterm. Boh. Öl. Gottl. 

 — N.) Nedligg., ofta rotslående vid basen, med uppstigande toppar; mer glan- 

 delhårig än föreg. Har stundom parvisa blr. Föga skilj d art, men antages af 

 de flesta nya författ. — O. spinosa L.Fl.Su. O. repens L.Sp.Pl. O. procurrens 

 Wallr. 



3 O. hircina Jacq. stjelken upprat, ell. uppstig, jemte grenarne öfverallt täckt med 



långa klibbiga hår, alllid oväpnad; småbladen meränd. eggrunda; blrna parvisa, 

 .. n. i ax. 2|.7,r.blr. Fig. F1.D.1584. Jacq.H.93. H.N.f.lO, n:o 47. 

 Äng. åkerrenar. {Sk. — Uppl. Jämtl. vid Östberget på Frösön. Vestml. Värml. vid 



Christinehamnselfven. Boh. Öl. — N. södra och vest. delar upp till Lysöen i Trond- 



hjems st.) Stjelken mer örtartad än hos de föreg., mycket mer luden; illalukn 



tände. — O. arvensis Ed.4. 



346. ANTHYLLIS Lin. Räfklor. 



1 A, Vulneraria L. stjelken med 2, tätt sittande blomhufvud i toppen; bladen parbla- 

 diga, uddbladet störst. 2^7. — ^ ochroleuca: blrna gulaktigt hvita. — ;' coccinea: 

 .. med röda blr. Fig. Sv.B.395. F1.D.988. H.N.f.lO, n:o 48. y H.N.f. 14, n:o„57. 

 Ängsback. {Sk. — Uppl. och Dal. Herjed. Ulfberget vid Viken. Jämtl. Åreskutans 

 södra Hummel.; Fölinge sn ; Rödön och Frostviken. Vm. Lpm. Storforsen. Lul. Lpm. 

 Qvickjock. Boh. Öl. Gottl. — N. till Alten. — /? Öl. Gottl. --- y Öl- Gottl. ÖG. 

 Kanalbankarne vid Husby: J. A Braun.) Har vanligen gula blr. 



