Fam. Tamariscinece — Polygonecs. 161 



Fukt. st. källdrag. {Sk.—LpL Karesuando. — N. till Ost-Finnm.) Lik en liten Slel- 

 laria. Har hvila blr, nedböjda fröhus, svarta frön. På punkteringen hos fröen 

 kan förf. ej finna någon märklig skilnad, likasom glansen icke är synnerliat 

 olika. — ^ M. font. ^ major Ed.4. ^ 



58 Fam. PAEONYCHIEiE S.t HH. Fod. Sdeldt ell. flikadt. Stift 2—3.; Frukt enrum- 

 migt fröhus med centralfåste, med ett enda frö. 



366. HERNIARIA Lin. Vägört. 



1 H. glabra L. bladen anånga— omv. eggrunda, glatta; blrna talrika, gyttrade i öfra 



bladvecken. Oj. 7, 8. Fig. F1.D.529. 

 Torra st. a. [Sk.—Medelp. Dal. — N. söd. och vest. delar.) Liten, platt, tryckt till 

 marken; blrna små, gulgröna, stundom bildande axlika, bladiga gyttringar. 

 367. SCLERANTHUS Lin. Knafvel. 



1 S. perennis L. blomhyllets flikar trubbiga, bredt hinnkantade, slutl. plattadt slutna 



omkr. frukten. 2f 6, Fig. FI.D.563. H.N.f.l2, n:o 62. 

 Back. (Sk.—Medelp. Vestml. Värml. Boh. Öl. Gottl. — N. söd. del till Bergen.) Ör- 

 ten fingerhög blåaktig; bl. syl-lika; blrna genom den bredare hinnkanten mer 

 hvilaktiga än hos följ. 



2 S. annuus L. hylleflik. spetsiga, föga hinnkantade, alltid utstående. (7)1)6,7, sr blr 



Fig. FI.D.504. .. ■ w^ '6- • 



Back. åkr. a. {Sk.—VB. Jämtl. Öhneberget. — N.) Grönare, mer risaktigt utbredd 

 än för eg. Var. kortare, med mer gyttrade blr ända i de nedre bladvecken: S. 

 verticillatus Tausch, enl. Koch. S. verlic. föres dock af Fr. till dess S. biennis 

 [lemn. i H.JS.f.l2, n:o 61], som i Fl.Sc. beskrifves med tätare blr än de öfriga, n. 

 i hufvud, samt med n. trubbiga hy lie/likar; synes snarare vara S. annuus ^ hi- 

 bemus Reich. 



69 Fam. POLYGONEtE Juss. Hylle 3— 6deldt. Frukt nötlik, med ell. utan hinnkanter, 

 enfröig. 



368. FAGöPYRUM Gmrtn. Bohvete. 



fl F. esculentum Gcerln. bladen pilformlgt hjerilika; blrna i täta klasar; fruktens kanter 

 ^ hela. O 7, hv. ell. rödl. blr. Fig. E.B. 1044. Sturm 18 haft. 



Akr. r. [Sk.—Uppl. VB. Neder-Calix, vid Åkroken: Reuterm. Gottl. — N. Christia- 

 nia. Christiansands och Bergens stift; öfverallt förvildad med annan säd.) Stjelken 

 krokig, ehuru upprat; hufvudsakligen skiljd från följ. med fruklen. — Polygonum 

 Fagopyrum L. 



f2 F. emarginalum Gmrtn. blad som föreg.; blrna i glesa klasar; fruktens kanter bugt- 

 tandade. ©7. Fig. Vet.Ac.Handl.l744,t.4. 

 Akr. etc. r, [Sk. särdeles i östra delen förvildad. — iV. Christiania flerestädes.) Lik 

 föreg., men blrna smärre och mer grönaktiga. — Polygonum lataricum L. 



369. POLvGONUM Lin. Knäfva. 



f Stjelken upprat enkel, med ett enda ax i toppen; ståndare 8: Bistorta Toum. 



1 P. Bistorta L. axet aflångt eggformigl; bladen eggrunda med tvärhuggen eller hjert- 

 lik bas. nedlöpande på skaftet, de öfre omfattande. 2^ 6, 7, rödl. blr. Fig. F1.D.421. 

 H.N.f.ll, n:o 52. 



Eartman, Skandinaviens Flora (9:de Ui)pL). 11 



