Fara. MyricexB — Coniferae. 185 



82 Fam. CONIFERiE Juss. Hanblommor i hängen eller ^yttringar utan hylle. Hon- 

 blommor gyttrade eller ensamma, slutligen bildande en fjällig eller bärlik kotte, inne- 

 hållande ensamma nakna frön. — Barrträd. 



401. PINUS Lin. Furu. 



1 P. sylvestris L. barren qvarsUtande, parvisa, styfva, plattade, af kottens längd ; denne 



eggrundt konisk, skaftad, höjd nedål; fjällen mot spetsen tjocka, t) 5. Fig^ s'v.B.91. 



Skog. a. {Sk.—Lpm. — N. till Ost-Finnm. Syd-Varanger.) Högt träd, med de yngre 



grenarne i krans. — En i Lpl. af Prof. Andersson anmärkt form, med kortare 



och bredare barr i ålskiljda kransar, är var. lapponica Fr.S.V.Sc. 



f2 P. Larix L. barren årligen affallande, i början knippevisa, platta; kotten eggrund, 

 upprat; fjällen med platt, trubbig spets. +) 5. Fig. Reich. D.Fl.f.ll37. 

 Planlager. {Sk. — Uppl. planterad och någonpång sjelfsädd.) Teml. högt träd, med 

 knippen af talrika barr, hvilka knippen till en del slutligen utväxa i qvislar 

 med enstaka, strödda och långa barr. — Larix europcea DC. och Fries. 



3 P. Äbies L. barren qvarsittande enstaka spridda, något ikantiga, uddspetsiga, enfår- 

 gadt gröna; kotten kägellik, hängande; fjällen platta, rutformiga med tvär, ojemnt 

 landad spets. +> 5. — /? viminalis: med långa, n. enkla, nedhängande qvisfar, n. 

 trinda af de rundt om spridda langa barren, Fig. Sv.B.217. F1.D.193. p. V.Ac.H 

 1777,t.8, 9. 

 Skog. a. [Sk.— Lpl. — N. till Bejernfjord i Xordl. — /? sällsynt, något enda träd här 

 och der från Smal. upp till Helsl. och Jämtl.) Högt träd med på undra sidan 

 plattade qvistar. Hos /? hänga de ijttre qvistarne rakt ned som pisksnärtar, mera 

 trinda af de öfverallt spridda, tumslånga barren. — Abies excelsa DC. och Fries. 



*4 P. orienlalis L. barren som föreg.; kotten eggrundt aflång, upprat; fjällen omv. egg- 

 runda, med helbräddad spets. ^7? Fig. Ledeb. Ic. pl. rar. F!.Ross.t.499 [enl. Th. Fr.]. 

 Skog. r. [N. Ost-Finnm. "i en tallskog på vest. sidan af sjön Colmejavre, vid pass ^ 

 mil n.n.v. från Svanvik.") Högt träd, till utseende likt föreg., men af spensligare 

 växt. — P. obovata Turcz. Abies orienlalis Poir. 



402. JUNiPERUS Lin. En. 



1 J. communis L. barren 3:iie i krans, jemnbredt syl-lika spetsiga, längre än frukterna. 

 t>6. — y? nana: bladen bredare, n. lancettlika, inböjda ell. tegeliagda, föga längre 

 än frukten. Fig. Sv.B.289. FI.D.1119. /? Reich. f.ll42. 

 Skog. a. {Sk. — Lpl. — N. — /3 i fjellen.) Buske, sällan lågt träd med blå bärlika 

 torra frukter: Enbär, ft har bladen mer aflånga och tilltryckla, mycket olik a, 

 i hvilken den dock i fjellarne tydligen öfvergår: J. comm. /? alpina ed.4. J. nana 

 Willd. 



403. TAXUS Lin. Idgran. 



1 T. baccata L. qvistarne platta af de 2sidfgt fästa jemnbreda platta barren; blrna 



oskaftade, i bladvecken; hanhänget klotrundf. ^5. Fig. Sv.B.2r)5. F1.D.1240. 

 Skog. r. [Sk.—ÖG. Ner. Garphytfan. Södml. Utön m. fl. öar; Mörkö sn; Trosa. Uppl. 

 Vätö sn. på Skabbholmen vid Blidö; Hollnäs och Vesslands sockn.; Elfkarleby. Geslr. 

 nära Grinduga och Kubbo. Hall. Boh. — Värml. Öl. Goltl. — IS. Christiania; Pors- 

 grund; Mandal; Bergen etc.) Af en mindre Grans höjd, ehuru mer buskakiig; 

 får dock sällan hinna denna storlek. Har röda bärlika frukter. 



