Fam. JuncdcecB. 207 



Fukt. st. 'Sk.—Lpl. — N. — ' mer sällsynt.) 3—6 tum hög med ljust grönbruna 

 blomhufvud; stånd, har förf. funnit vara 3 hos den vanliga, men alltid 6 hos "*=, 

 hvilket förtjenar vidare bekräftelse. Varierar med bladiga blhufvud: J. subverti- 

 cillatus Wulf — l3 kryper ofta hela alnen omkring i grundt vatten. — J. uligi- 

 nosus Roth. 



ffff Blad oledade; blr i toppen. 



*" Blommor i knippen i stråets top.p. 



14 J. squarrosus L. strået n. bart; rotbladen talrika trådlika rannformiga styfva utböjda; 



kalkbl. något spetsiga, af fröhusets längd. 2^ 7. Fig. F1.D.430. Reich. f.893. H.N. 

 f.l5.n:o72. 

 Kärräng. [Sk. Blek. Smal. i vest. och mell. delen. Hall. Boh. Oroust, nära Svane- 

 sund: Thed.; Uddevalla, vid Holmen: Krok. VG. Ner. Porla; Lassåna. Jämtl. fjell. 

 LpL: Linné. Öl. — N. allm. i vest. del. till Örlandet i Trondhj. st.; sälls. i Agger- 

 hus st. enl. Bl.) Stelt och segt gräs, vid roten tufvadt och bladigt; strået med 

 inga, ell. 1 — 2 blad vid basen. 



15 J. compressus Jacq. strået nedom midten fåbladigt; bladen trådsmala rannformiga; 



kalkbl. rund-trubbiga, kortare än det n. klotrunda fröhuset, 2^ 7. — * Gerardi 

 Lois. fröh. något mer Skantigt och spetsigt. Fig. F1.D.431. Reich. f.890— 92. H.N.f. 

 9, n:o 71; ' f.lO, n:o 63. Wg.Fl.L.t.o. Reich. f.888. 

 Sand. och fukt. st. a. [Sk.—VB. nor. del. Jämtl. — iV. — * öfverallt på hafsstr.) 

 Var. från 3—15 tum hög, med krypande rot, som är tydligare och mindre tuf- 

 vad hos J. Gerardi, hvars blr äro brunare och något större än hos a; för öf- 

 rigt äro de af Koch och fl. gifna charakt. icke beständiga: J. bottnicus Wg.Fl.L. 

 — a J. bulbosus L. 



16 J. bufonius L. strået klynnedeldt, ell. enkelt, med oskaftade blr i toppen och på si- 



dorna; bladen som föreg.; kalkbl. spetsade, längre än det aflånga, trubbiga fröh. 

 07. — /? fasciculatus : birna 2 — 4 tillsammans. — / parvulus: enkel, med n. hår- 

 fina blad; fröh. n. af kalkens längd. Fig. FI.D.1098. Reich. f.872— 76; /i 877—81. 

 H.>'.f.7, n:o 73. 

 Fukt. st. a. [Sk. — Lpl. — N. till Ost-Finnm.) 1 — 6 tum hög, med tradig rot; y 1 — 2 

 tum. — p J. insulanus Reich.? 



'* Blommor i hufvudhka gytt ringar. 



a — Strået bladlöst, vid basen omgifvet af rotblad. 



17 J. capilatus Weig. strået enkelt, med blomhufvud inom ett upprätt skärm; rotbladen 



borstlika rannformiga; alla kalkbladen syl-spetsade, n. lika stora, längre än det 

 ovala ^rwöö/^a fröhuset. ©7. Fig. F1.D.1690. Reich. f.862. H.N.f.I, n:o71. 

 Fukt. sandstr. r. [Hall. Falkenberg; Halmstad; Eldsberg. Sfe. hela kusten. Blek. 

 Torso i Mellby sn; Christianopel; Djapadal och Brantafors. Öl. Grankulla. Gottl. 

 Sproge på en åker nära Tjengdarve; Gröttlinge sn, vid Slis och Hallinge; samt Öja 

 sn, vid Stockviken.) 2—5 tum hög, med 3 — Sblommiga hufvud, som vanl. äro 

 kortare än det ena upprättstående skärmbladet. En mindre art: J.triandrus 

 Gouan, har skärmbl. n. horizontalt utstående, och de yttre kalkbl. långt borst- 

 spetsade. 



18 J. pygmceus Thuill. strået med flera till en del skaftade, fåblommiga blomhufvud och 



upprätta skärm; rotbladen n. platta, tagelsmala; kalkbl. smala spetsade, n. lika 

 stora, längre än det koniska, spetsade fröhuset. Q 7. Fig. F1.D.1871. Reich. f.864. 

 H.N.f.ll,n:o68. 

 Öfversvämm. hafsstr. r. [Sk. mell. Klagstorp och Hvellinge.) Mindre än föreg. vanl. 

 med blomhufv. äfven ned på strået; mest utmärkt af det från den vida basen 

 uppåt af spetsade fröhuset *). 



19 J. trifidus L. strået vid basen med slidor bärande korta syl-lika bladämnen, upptill 



*) Beskrifningar och figurer på J. triandrus och pygnuBus måste hos Reich. vara förväx- 

 lade, då den förres tydl. tillhöra den hittills för pygmceus erkända art, och den sednares 

 [f. 863] noga instämma med Kochs beskr. på J. triandrus. 



