Fam. PotamogetoneoB. 215 



Tätt. r. [Sk. ÖG—Gefle. — K?) Till örten lik föreg. med ännu plattare stjelk; 

 axen alllid smala, \—l tum långa, vid blomn. n. af skaftens längd, sedan van- 

 ligen dubbelt kortare. — P. compr. Ed.l. P. pusillus /? major Ed.4. P. Friesii 

 Rupr. P. mucronatus Schrad. P. Oederi Mey. och Beurl. 



19 P. pusillus L. axen täta, slutl.^ rundade ell. ovala, kortare än det n. trinda och 



jemntjocka skaftet; bladen trådsmala uddspetsiga Snerviga, ofta med otydl. sido- 

 nerver; stjelken trådlik, omärkligt plattad. 2^7. Fig. F1.D.1451. Reich.f.38. H.N. 

 f.l2,n:o76. 

 Vattenpöl. diken. {Sk.—Helsl Angml. Hernösand; Bjertrå och Själevad sn. Jämtl 

 Mattmar; Hallens sn. Vestml. Värml. Boh. Uddevalla, i Risån; Christinedal: Thed. 

 Öl. Gotll. — N. Äfven i Ost-Finnm. Seida.) Myckel finare än de föreg.; bladen 

 knappt \ lin. breda, stjelken n. tagelsmal; axen små, yngre mer aflånga, men 

 täta, i frukt icke större än ärter. 



20 P. gracilis Fr. axen som föreg.; bladen tagelsmala uddspetsiga ennerviga; stjelken 



trind. 2^ 7. Fig. Reich. f. 39. ^ 

 Vatt. r. {Sk. Landskrona vid Gråen, i vattenpussar vid hafvet. Stockh. i diken nära 

 Täcka Udden [en gång funnen]. Gestr. Hillevik, i en grund hafsvik nära brukstäp- 

 porna.) Ännu betydl. finare än föreg. och enl. Fries med nötter, som hafva trub- 

 big rygg och n. inga sidoåsar. De blommande ex., tagna vid Hillevik, hafva 

 axen ^ tum långa och något glesblommiga. — P. [pupillus] tenuissimus Reich. 



21 P. rutilus Wolfg. axen glesblommiga, något aflånga, kortare än skaftet; bladen tråd- 



smala med långt afsmalnande spets, Snerviga; stjelken halftrind. Il 7. Fig. Reich. 

 f.40,41. H.N.f.l5,n:o74. 

 Vatt. r. {Sk. Malmö, i kanalen vid jernvägen: Vesterl. ÖG. Linköping, vid Hunne- 

 bergstullen: Kindb. Uppl. Fasterna sn, i Metsjön vid Lenaelunds garfveri.) Fin 

 som pusilL, men med mycket styfvare och mer tättsitt. blad än de båda föreg., 

 få-[6 — 7-]blommiga ax, små nötter med rundad rygg och smal, n. spetsig bas. 



** Bladen med en stipelbärande slida omfattande stjelken. [Axen med 

 långt åtskiljda blomkransar.] 



22 P. zosteraceus Fr. bladen jemnbreda ända till den i en kort udd sammandragna spet- 



sen, Snerviga; de öfre och yngre mycket smalare och spetsade, 3- ell. ew-nerviga. 

 2^ 7, 8. Fig. Reich. f.33. 

 Hafvet, r. {Smal. i Lofta skärgård; Gallerskulla i Vesterum. Södml. i sunden mell. 

 Utön och närliggande öar; Staket m. fl. st. Rosl. Norrtelge skärgård; Singön etc. 

 Angml. i hafsvikarne vid Grönsvik och Eden i Nora sn. Gottl. Kyllgårdsåns utlopp 

 vid Storugns i Lärbro.) Bladen en linie breda, med 3 gröfre nerver. Är sanno- 

 likt en form med årsgamla blad af följ., som ofta får de gamla bladen lika bre- 

 da; de yngre grenarnes äro alldeles lika dennes. 



23 P. pectinatus L. bladen jemnbreda — tagelsmala, spetsade, meränd. en-nerviga; nöt- 



terna släta, med rundadt trubbig, i torrt tillstånd kölad rygg. 2f 7. — ^ selaceus: 

 bladen n. hårfina. Fig. F1.D.186 och 1746. Reich. f.30, 31. H.N.f.5, n:o 82. 

 Sjöar, dik. helst i salt vatt. {Sk. — Helsl. Angml. Nora och Själevad snr. Jämtl. Kall- 

 sjön i Are sn; Sundsjön i Refsunds sn. m. fl. st. Vestml. i Engsösund. Boh. Öl. 

 Gottl. — N. till Salten.) Äldre bladen ofta nog breda, 3nerviga; nött. mogna 

 stora som mindre ärter. Blommar ofvan vattnet. — yS var. scoparius Wallr. 



24 P. marinus L. bladen tagelsmala spetsiga, ennerviga; nötterna som föreg., dubbelt 



smärre, torra rynkiga. 2^ 7. Fig. F1.D^2106. Reich. f.27— 29. H.N.f.3, n:o 65. 

 Renare vatt. särd. i hafvet. {Sk.—Helsl. Angml. Nora och Själevad m. fl. snr. Boh. 

 Otterö. ÖG. Motala i strömmen nära bron och i Vettern flerestäd. enl. Kindb. Öl. 

 Gottl. — iV. till Alstenö och Rånen i Nordl., samt i fjellsjöar på Dovre: Bl.) Kan 

 svårligen med charaklerer skiljas från föreg., ehuru till utseende och växtsätt 

 alldeles olik denna. Ar lika fin som dennes jS, med nötter mindre än hampfrön, 

 i vattnet släta, torra rynkiga. Blommar alltid under vattnet, så att den aldrig 

 når ytan. 



464. RUPPIA Lin. 



1 R. spiralis L. [herb.] ståndarknappar aflånga; nötterna eggrunda, föga sneda, på 

 skaft af många gr deras egen längd. 21 7, 8. Fig. Sv.B.650, n:o 2. F1.D.364. Reich. 

 D.FI.f.26. H.'N.f.l2,n:o77. 



