220 15 Kl. SPADICIFLORiE. 



Fukt. gräsväxta st. (Sk.—Gestr. och Dal. Öl. Gofll. — N. höjrst sälls., Näsön vid Chri- 

 stiania: Norm. enl. BI.) Axen ljusbruna. — S. Caricis Ed. 4. Schoenus compres- 

 sus och Carex uliginosa L. [Jemf. Carex chordorrh.] 



2 S. rufus Schrad. småax. 3 — 8, /abiomm.; nött. aflånga spetsade; borst uppåt sträfva, 



stund, felande; bladen irmrfa, ofvanpå kölade. 2^6,7. Fig. F1.D.1504. Reich. f. 

 694. Ands. t.l,f.8. H,N.f.l2, n:o 80 [v. balUcus Fr]. 

 Hafsstr. r. [Sk. — Uppl. Ängskär i Hollnäs sn. Boh. söd. Koster; Henån och Svane- 

 sund på Oroust: Thed. m. fl. st. Ilall. nor. Brandshult i Släp sn: J. A. Leffl. ÖL 

 Golll. — N. hela kusten till Ost-Finnm.) Axel rödbrunt; roten krypande. — Schoe- 

 nus Huds. 



** Axen talrika, k ni pp vis gyttrade. 

 a — Strået bl a digt. 



3 S. sylvaticus L. knippet mycket sammansatt, af ax gyttrade i skaftade hufvud; axfjäl- 



len trubbiga, n. utan udd; strået upprätt, trubbigt Skantigt. 2|. 7. Fig. F1.D.307. 

 Reich. f.73I. Ands. t.l,f.lO. 

 Våta äng. diken. [Sk. — Ångml. VB. Umeå sn. Dal. Värml. Boh. — N. till Trondhj.; 

 Vaerdalsören.) Alnshög, med stort, utbredl blomknippe; bladen n. fingerbreda. — 

 Nemocharis Beurl. 



4 S. marilimus L. axen eggrunda i gyttringar, än med, än utan gemensamma skaft; 



axfjällen Suddiga; strået 3sid!gt, /jtm^kantigt. 2^ 7. Fig. Sv.B.240. F1.D.937. Ands. 

 t.l,f.ll. 

 Hafsstr. i vattnet. [Sk.—Geslr. Medelp. Sundsvall: Reuterm. Boh. Öl. Gottl. — N. 

 till Stördalen i Trondhj:s stift.) Alnshög, med krypande, meränd. knölig rotstock. 



b — Strået med ofullkoml. bladämnen vid basen. 



5 S. carinalus Sm. axen i gyttringar, med och utan skaft; axfjällen urnupna med trub- 



bade flikar och udd af ryggnerven; strået upptill trubbigt Skantigt, nedtill trindt. 

 2^7,8. Fig. Fl.D. 1743. E.B.1983. Reich. f.724. Ands. t.l, f.l4. 

 Strand, r. [Gottl. Visby, vid gamla hamnen i Aug. 1863: Rådm. Beurl. och Leet. 

 Vestöö enl. Thed.) Strået 1—2 alnar högt med 2 kullriga och en platt sida från 

 dess midt uppåt; märken 2. — S. Duvalii Hop. 



6 S. lacustris L. axen som föreg.; axfjällen urnupna med spetsiga flikar och ryggner- 



ven utlöpande i en udd; strået trindt. %7. — /? glaucus: spädare och af mer 

 blågrön lare. oftare med 2 märken. Fig. Sv.B.150. FI.D.1142; /? 1922. Reich. f.723. 

 Ands. t.l,f.i2, 13. H.N.f.2, n:o 65. 

 Sjöstr. i vatt. a., /? helst i hafsvatt. [Sk.—Lpl. — N. till söd. delen af Trondhj:s stift.) 

 2 alnar och mera hög; /? vanl. mindre, med smärre axgyttringar, af mörkare 

 färg: S. glaucus Sm. S. Tabernoemontani Gmel. 



**" Axen få, högst 3, med i spetsen hela fjäll: Isolepis Br. 



7 S. setaceus L. axen 1 — 3, gyttrade utan skaft, tätt under stråets topp; nötterna på 



längden strimmiga; strået tagelsmalt, trindt, med bladämne-förande slidor vid basen. 

 ©6,7. Fig. F1.D.311. Reich. f.711,712. Ands. t.l.f.l7. H.N.f.l, n:o 73. 

 Strand, r. [Sk. Hall. VG. Göteborg; Kinna sn, mell. Salgutsered och Berg. Boh. 

 Kalfö, Oroust m. fl. (iar. Blek. vid Hörby. Sinai. Jönköping, vid Husqvarna-åns 

 utlopp samt Munk- ell. Lillsjön enl. Lecf. J. E. Zctt. ÖG. vid Motalaån, mellan 

 Boren och Dufvedal. — N. nära Stavanger: Moe enl. BI.) 1 — 4 tum hög, med li- 

 nielånga ax, som riglas åt sidan af strået, hvars fortsättning ofvan axet egentl. 

 är ett af skärmbladen. S. supinus i Swarlz' Sum.Veg.Sc. lärer väl vara en större 

 form häraf. 



ff Strået grenigt, med ensamt a\ i grenarnes topp: Heleogiton Link. 



8 S. fluitans L. axen 3— 7blommiga, med 2 märken; strået slakt, nedliggande eller 



flytande, bladigt. 2f 6, 7. Fig. F1.D.1082. Reich. f.705. Ands. t.l, f.l8. H.N.f.2, 

 n:o 70. 

 Vatten, i åar etc. r. [Hall. Vessige vid Lia och Hukared. Smal. Femsjö, Unnaryd 

 m. fl. socknar i Vestbo härad; Götheryd i ån vid kyrkan: Scheutz. ÖG. Grebo sn 

 enl. Kindb. Värml. Långseruds sn.) 



