222 15 Kl. SPADICIFLORJS. 



strået Skaniigt och sträft. 1\. 6, 7. Fig. Sv.B.426,f.2. FI.D.620. Reich. f.683, 84. 

 Ands. t.2,f.33. 

 Kärräng. [Lpl. — Sk. Boh. Öl. i Borgaträsk. Gotll. i Fardumeträsk; Thorsborgen. — 

 N. Ost-Finnm. — sydl. N.) Axet med de fullväxta håren tillhopa n. tumslångt, 

 liknande ett spädt Eriophorum, till hvilket slägte denna art föres af Linné och 

 andra förf. — Limnochloa Drej. 



476. ERIöPHORUM Lin. Ängsull. 

 f Axen flera. 



1 E. angustifolium Roth: axskaften glatta; bladen jemnbreda kölade, meränd. längre 

 än stråets mellanleder. 2j. 5, 6. — y? triquetrum: bladen korta, n. till basen 3kan- 

 tiga. — Y elatius: alnshög, med 2—3 linier breda blad. Fig. Sv.B.490,r.l. Fl.D. 

 1442. Reich. D.FI.f.689, 90. Ands. Cyp. t.2.f.27. 



Kärräng, a. [Sk. — Lpl. — N. till Ost-Finnm.) Var. med smalare och bredare blad, 

 flera och färre, ända till ett ax. p mycket lik E. gracile, men skiljbar af de 

 brunfjälliga axen på alldeles glatta skaft. Ar ofta tvåbyggare. — E. polysta- 

 chion a L.Fl.Su. E. polyst. Wg. y E. latifol. Sm. 



2 E. latifolium Hop. axskaften slräfva; bladen plattade, smalt lancettlika, de öfre kor- 

 tare än stråets mellanleder. 2^ 6. Fig. Sv.B.180. ri.D.1381. Reich. f.691, 92. 

 Ands. t.2,f.28. 



Kärräng. [Sk. — Jämtl. och Angml. Öl. Gottl. — N. till Trondhj. stift.) Högre och 

 mera rent grön växt, med kortare och bredare blad än för eg. — E. polyst. yJ L, 

 E. polyst. Sv.B. E. pubescens Sm. 



3 E. gracile Koch: axskaften något sträfva; bladen Skantiga, kortare än stråets mel- 

 lanleder. 2^6. Fig. Sv.B.490,f.2. F1.D.1441. Reich. f.687, 88. Ands. t.2,f.29. H. 

 N.f.l4, n:o 79. 



Kärr. [Sk. Blek. Valjö: Vesterl. Smal. — Lpl. — iV. sällsynt; Christianiatrakten: Bl.; 

 Stördalen vid Kirkeby.) Mycket spädare än de föreg. med smärre och mer grön- 

 aktiga ax. — E. triquetrum Hoppe. 



ff Axet alltid ensamt. 



4 E. vaginatum L. axet eggrundt, af hinnaktigt genomskinliga sylspetsade, n. likfor- 

 miga fjäll; sfåndarknapparne jemnbreda; stråen tufvade, med tradig rot. 2^4,5. 

 Fig. Sv.B.781. F1.D.236. Reich. f.686. Ands. t.2,f.30. 



Skogskärr, a. [Sk. — Lpl. — IS. till Ost-Finnm.) Axet vanl. tumslångt af svartgrå 

 fjäll och med hvit ull; strået med slidor, af hvilka endast de vid roten bära 

 blad. — E. ccespitosum Höst. 



5 E. callithrix Cham. axet rundadt, af ogenomskinliga trubbade n. likformiga fjäll; 



knapp, jemnbreda; strån som föreg. 2j! 5, 6. Fig. H.N.f.I5, n:o 87. 

 Kärr i fjelltr. [Lul. Lpm. Njammats. Pit. Lpl. nedanför fjellet Walloive, vid Lais- 

 elfven. Jämtl. vid Tännforssen, enl. Ands. VB. Kengis: C. P. Laest.; Edefors vid 

 Lul. elf. Angml. Långsele sn, vid Ledinge gäsfgg. — N. Ost-Finnm., | mil n. om 

 Mortensnaes.) Axet mycket mindre än hos föreg., med svartaktiga fjäll och qvast- 

 likt vidgad, tvärhuggen, svagt rödaktig ull; strån som hos föreg. utan rotskott, 

 men vanl. färre tillsamman. — E. vaginatum '^- opacum Björnstr. 



6 E. russeolum Fr. axet aflångt, af endast i kanten genomskinl., kortspetsade Qäll; 

 y knapp, jemnbreda; stråen mest ensamma, med krypande rotskott. % 5, 6. Fig, 

 ^ Ands. t.'2,f.32. 



Kärr i fjelltr. [Torn. Lpm. Karesuando, Ketkesuando, Muonioniska, Kengis, Wittangi, 

 Tarrakoski etc. Lul. Lpm. mell. sjön Poliaure och Kirkevare; Kajsats. — N. Finnm. 

 Alten, i Eibydalen: Norm. enl. BI.) Axet likt E. vaginati, men mindre, mer af- 

 långt och med rödaktig ell. brandgul ull, i hvilket sednare fall det är E. rufe- 

 scens Ands. — E. fulvum De la Pylaie i Prof. Wahlbergs herb. E. Chamissonis 

 Mey. ed.3. 



7 E. Scheuchzeri Hop. axet n. klotrundt, med ogenomskinl, spetsade fjäll, de nedersta 



1 — 3 mycket större skärmlika; knapp, aflånga; slrån som föreg. 2^5,6. Fig. Sv.B. 

 426,f.l. FI.D.1502. ^ Ands. t.2,f.31. H.N.f.3, n:o 68. 

 Fjelltr. [Lpl. — Dal. Angml. Tåsjöberget; Ramsele sn. Helst. Arbrå sn. Värml. vid 



/ 



