16 Kl. Glumiflor^. — Fam. Graminew. 243 



hvars heskrifn. i några fall dock afviker från utländska förf och från syd-europ. 

 ex.; Norska osedda af utg. — Agropyr. RS. — Anm. Äfven T. glaucum Desf 

 uppgifves af Bl. vara funnen i Norge, men blott t ett enda ex., och lokaten 

 glömd. 



4 T. aculum DC. småaxen lancettlika: skärmfjällen 7nerviga, en 3:djedel kortare än 



småaxet; ^blomfj. spetsiga [trubbade], utan borst; bladen platta, ofvanpå som föreg., 

 jemte strået staka. 2^6,7. — /? macrostachyum : dubbelt högre upprat, enkel, med 

 alla bladen platta och fortvarande, längre ax med mer åtskiljda småax. — ymegasla- 

 chyum: med lufvade skott, ncdliggande; bladen bredare; småaxen mycket stora med 

 bredare fjäll. Fig. Reich. 264. Ands. t.l,f.3. H.N.f.6. n:o 1)4. ^ 

 Sand. hafsstr. {Sk. allmän. Hall. vid Storåns utlopp. Boh. Aby viken; n. Roster; 

 s. Koster, vid Korsberg; Tanum sn. Lindö och Helsö: Rect. For. Smal. Kalmar! 

 Gottl. Lummclund. — y? bland buskar, gräs m. m. — y sälls. t. ex. vid Köpingeåns 

 mynning, der alla formerna förekomma: Fr.) Blåaktigt, ledadt och slakt gräs, i hög 

 grad varierande efter localen; axet från fingerlångt till 1^ qu. Hos en del ex. 

 synes ett ytterst litet borslämne på blomfjället, dock aldrig så tydl. som hos T. 

 hebest. [hvartill man lätt kunde sluta af And.s cit. fig]. — T. affine Delh. och^ed. 

 7. T. laxum Fr. S.V.Sc. Agropyrum Drej. y T. laxum Fr. i Bot. Not. 1858. 



5 T. repens L. axet styft, med föga aflägsnade småax; skärmfj. Snerviga, meränd. syl- 



spetsade; blomfj. trubbade ell. spetsiga utan ell. med rak borst; hhdcn ofvanpå glatta 

 ell. med en enkel rad fina borst efter nerverna; rotstocken vidt krypande. 2^6,7. 



— y9 arvense: blomfjällen trubbade, utan ämne till borst. — ylitorale: småaxen tätt 

 sittande, blågröna; blomlj. urnupna med kort borst. — d mucronatum: småaxen åt- 

 skiljda, blågröna; både skärm- och blomfj. trubbiga med ett mvcket kort, trubbigt 

 ämne till borst. Fig. Sv.B.38. F1.D.748. Ands. t.l,f.4. Reich.V 257— 61; / f263 

 H.N.f.6, n:o 96. 



Odl. st. a., / och d på hafsstr. [Sk.—Lpl. — N. — y Sk. Hall. Boh. Gottl — N. 

 Molde. — (? Sk. Hall.) Var. i hög grad, särdeles på södra kusterna, å T. ri- 

 gid. p Exc.Fl.ed.l. liknar alldeles de föreg. arterna, men har blad som T. re- 

 pens; är måhända T. intermedium Höst. — Agropyrum PB. 



ff Tufvad och tradig rot; rotstock ingen ell. omärklig. 



6 T. violaceum Horn. axet styft, med tätt sittande småax; slidTmfj.n. tvärhuggna, med 



kort borst; blomfj. spetsiga med något längre borst; för öfr. som föreg. 2i. 6, 7. Fie. 

 F1.D.2044. Ands. t.l,f.6. ^ H.N.f.5, ulo 99. 

 Fjelltr. r. {Torn. Lpm. Nuljalaki; Karesuando; Pajala etc. Jämtl. fjell vid Herjed. 

 gränsen, t. ex. Syltoppaine. Herjed. Axhögen. — N. Finnm.; Dovre, Drivstuen och 

 Vaarstien, samt omkring Kongsvold och Jerkind; Gudbrandsdalen: Bl. Vindhaellen i 

 Lejerdal, Bergens st.) Rotstocken icke ell. blott ett par tum krypande; dessutom 

 skiljd från föreg. med sitt violetta ax och nedom borsten tvärhuggna, ej, såsom 

 hos föreg., småningom till borsten afsmalnande skärmfj. 



7 T. caninum L. axet slakt och meränd. lutande, med närsittande småax; skärmfj. 4 — 5- 



nerviga borstspetsadc ; blomfj. med lång flerböjd borst; bladen sträfva på båda si- 

 dorna. 2|.6. Fig. F1.D.1447. Reich. f.254. Ands. t.l,f.5. H.N.f.6, n:o 97 och f. 11, 

 n:o 93. 

 Lundar. {Sk. — Lpl. Boh. — N. till Ost-Finnm.) Högt tufvadt, ljusgrönt gräs, mer- 

 änd. med lutande strå och ax. En mager form: v. biflorum, med 2blomm. små- 

 ax, är lemnad i H.N.fll, n.o 93. — Elymus L.Fl.Su. och Herb. Agropyrum RS. 



480. ÉLYMUS Lin. Elm. 



1 E. arenarius L. hela gräset blåaktigt; småaxen 3 — iblommiga med smalt lancettlika 

 smalspetsadc skärmfjäll; bladen rännformiga, snart hoprullade, sfyfspefsade. 2^7. 



— * geniculatus Curt. axet glesare; skärmfj. smalare, ^ längre än småaxet. Fig. 

 SV.B.6U. FI.D.847. Ands. t.l,f.7. H.N.f.4, n:o 99. »^^ E.B.l 586.' Linn. Fund. Agr. t.l, 

 f.5. H.N.f.7, n:o 98. 



Sand. strand, särd. hafsstr. {Sk. — Vm. Lpm. vid Vindelelfven. VB. vid Luleå stad och 

 skärg. upp till Haparanda; vid Sangis- och Calix-elf. Hall. Boh. Öl. Gottl. Smal. 

 Lagans strand vid Ösle i Berga enl. Scheutz. Vettern vid Jönköping, Medliamra i 

 ÖG. samt i trakten af Carlsborg. — N. till Finnm. Gudbrandsdalen, vid Vaagevan- 

 det. — * Halmstad bland a, endast ett par tufvor funna: Fr.) 2 alnar högt gräs 



