250 16 Kl. GLUUIFLORiE. 



snärpet utdraget. 2^ 7, 8. Fig. Sv.B.502. F1.D.2166. Ands. t.4,f.45. H.N.f.6, 

 n:o 83. 

 Fukt. st. strand, a. {Sk.—Lpl — N. till Nordl. enl. Bl.) räa:er mest i tufvor af tal- 

 rika strån, hvilkas leder vanl. äro läckta af bladslidorna. Vippan rikblommig, 

 yngre sammandragen; småaxens Ur gröna med brun ell. gul spets. — P. angw 

 stifolia Wg. P. fertilis Höst. 



7 P. nemoralis L. vipp. smal slak, med sträfva grenar; småax, lancettlika, 2 — öblomm. 



ulan ludd; bladen smala, med omärkligt snärp; strået glatt, med nakna leder. 2|. 

 6,7. — /3 micranlha: med små, knappt en lin. länga, 2blommiga småax. — y glau- 

 canlha: vippan tät gråbrun, med stora 4 — Sblomm. småax; gräset blåakligt. Fig. 

 F1.D.750. Reich. f.403-408. Ands. t.4,f.46. 

 Lund. a. [Sk.— Lpl. — N. — y i (jelltr.) Spädt, men ofta högt gräs, hvars svarta 

 ell. bruna leder sällan läckas af bladslidorna. 



8 P. bulbosa L. vipp. upprat, jemnt spridd, n. alllid aocgroende; småaxen aflånga 5 — 7- 



blomm., med lancettlika, tätt liggande blr; strået med lökformiga sidoskott \id roleD. 

 1;.5,6. Fig. Reich. f.385, 86. Ands. t.5,f.50. H.N.f.2, n:o 77. 

 Torra st. r. [Sk. t. ex. vid Brösarps gästg. — Slockh. Öl. Golll.) t — 1^ qu. hög, med 

 liten, men blomrik gråaktig vippa; de icke groende småaxen lika dem hos P. 

 compressa. Knölarne vid roten beslå af tjocka fjäll med mycket och hår dt pa- 

 renchym. — P. alpina var. Wg. 



(P. ccesia.) 



** Vippan med mest parvisa grenar [1 — 3]. 



9 P. alpina L. vippan upprat, styft eggrund tätblommig, med utsperrade grenar; små- 



axen bredt eggrunda, 3 — 6blommiga, med ludd mell. de eggrunda blrna; strået och 

 de korta bladen glatta. 2^6,7. — ^ nodosa: småax. 3— 4blomm.; strået lågt, 

 vid roten knöllikt tufvadt. Fig. Sv.B.757. F1.D.807. Ands. t.5,f.49. /? Reich. f.390. 

 H.N.f.4, n:o 96. 

 Fjelltr, a. [Lpl. — Helsl. Uppl. Godtsunda. Dal. Boh. Hamnholmen vid s. Koster. 

 Öl. Resmo; Thorslunda etc. — N. Finnm. — söd. delen. — /? Jämtl. Frösön. VG. 

 McJsseberg. Golll. Öl. — N.) Har vippa af stora rödlälta, stundom axgroende 

 småax; bladen vanl. 1 — 2, säll. 3 tum långa. /? är omkr.qvarlershög,medhårdt 

 gyttrade bladlemningar vid roten, dock icke lökformiga som hos föreg.; är P. 

 badensis Gmel. 



ASS P. caesia Sm. vippan vanl. utbredd, med sträfva grenar; småaxen aflånga, omkr. 3- 

 ^y^ blommiga, med lanceltl, blr, n. utan ludd; strået något sträft, jemte bladen grågrönt, 

 lederna täckta af bladslidorna; snärpet något utdraget. 2^6,7. — '^ Balfourii Parn. 

 grön, med mer utbredd vippa, slätt strå; blrnas ludd tydligare. — * glauca Vahl: 

 bl. och strå blågrå; snärpet kortare; vip. smal, af fåaxiga grenar. — (i firma: blr 

 smärre. Fig. Reich. f.400. Ands. t.4,f.47. H.N.f.3, n:o 95. * ^/awca.- F1.D.964. 

 Fjelltr. [Lpl.—Dal. — TV. Finnm. — Christiania. — * Balf. N. Valders, Dovre och 

 Lomsfj. enl. Bl. — * glauca: Lpl. — Jämtl. — N. Ost-Finnm. — ChristianssTsT enl. 

 Bl. — /? Lul. Lpm. Qvickjock. Boh. Strömstad enl. Beurl. — N. Salten.) Strået 

 omkr. folhögl, vanl. med ett par skarpa linicr; vippan ef ler blomn. hopdragen, 

 grågrön ell. violett. Var. i hög grad. — P. aspera Gaud. P. Gaudini ed. 4. 

 '^ giauca är P. nem. y ed. 8; /? är P. ser. /? ed. 8. — Anm. P. conferla Bl. från 

 Kongsvold, som Blylt sjelf anser möjl. vara en form af P. Balfourii, är för utg. 

 bekant endast af beskr. i Norg. Fl. 



11 P. läxa Hcenke: vippan liten, meränd. smal klaselik, med lutande topp, glatta gre- 

 y nar; småaxen eggrunda 3 — 4blomm. med ludd; det trinda strået och de utdragna 



/ smala bladen mjuka och glatta; snärpet aflångt. 2f 7,8. — * strida Lindcb. med 



korta rotskott, inrullade blad och oftast axgroende vippa, smala, 2 — 3blomm. småax. 

 Fig. FI.D.2342. Reich. f.395, 96. Ands. t.5,f.48. H.N.f.6, n:o 85; *f.l5,n:o94. 

 Fjellklipp. [Lpl.—Herjed. på Helagsfj. — N. från Finnm. till Goustafjell i Christianss. 

 st. — '^ Jämtl. Areskutan. — iV. Merager; Dovre, på Knuds- och Nystuehöe.) Mjukt, 

 tufvadt, quarlershögt gräs, med smal, rödviolelt, säll. grön vippa. * är en me- 

 delform till P. cenisia. 



12 P. annua L. vippan vidt utbredd; småaxen eggrundt aflånga, 3 — 7blommiga med 



föga ludd; skärmfjällen mycket olikstora; strået mjukt, något plattadt. O ^4— 9. 



