Fam. Graminece. 255 



Arendal och Christiansand upp till norra delen af Bergens st.) 2 — 4 tum hög, med 

 slull. blekgul, föga öfver ^ tum lång, n. lancettlik vippa. — Äira L. Ävena PB, 

 och ed. 8. 



502. CORYNEPHORUS Pal. B. Sandtåtel. 



1 C. canescens PB. vippan tät, aflång ell. eggrund; skärmfjällen nående öfver blrna; 

 bladen borstlika sträfva. 2f 6, 7. Fig. Sv.B.450. FI.D.1023. Ands t.8,f84 H.N.fl. 

 n:o77. ^ 



Sandfält. [Sk. Hall. Blek. Smal. Kalmar och Äby. Skäggenäs, samt Refsudden i Ryss- 

 by sn; Misterhult, mell. Virbo och Figeholm m. fl. st. Öl. Gottl. — iV. uppgifven 

 för Bergen och Söndmöer, men aldrig sedd af Blytt.) Tufvadt, gråaktigt gräs, 

 1 — 1^ qu. högt. — Aira L. 



503. AIRA Lin. Ängståtel. 



•}- Småax Bblommiga ell. med ämne [skaft] till 3:dje blomman; borsten n. rak: 

 Deschampsia PB. 



1 A. alpina L. vippan upprat, öppen med glatta grenar; småaxets nedra blomma med 



borst, fästad nära blomfjällets midt och föga längre än detta; den öfra med en kort 

 borst nära spetsen; bladen hoprullade glatta. %7. Fig. Wg. Fl.L.t.3. F1.D.1625. 

 Ands. t.6,f.70. H.N.f.8, n:o 91 [axgroende]. 

 Fjeliv. [Lpl. Jämll. Areskutan; Snasahögen; Sylljellen. Herjed. på gränsljell. — N. 

 från Ost-Finnm. till nor. del. af Christianss. st.: Bl.) 1 — 2 qu. högt, glatt gräs, med 

 oftast axgroende vippa. 



2 A. bottnica Wg. vippan som föreg. med glatta ell. omärkl. sträfva grenar; småaxets 



båda blr med borst fästad närmare basen, dubbelt längre än fjället; bladen ofvanpå 

 något sträfva, snart hoprullade. % 7, 8. Fig. Wg. Fl.L.t.4. Ands. t.6,f.G8. H.N.f.3, 

 n:o 88. 

 Hafsstr. [VB. — ÖG. vid Bråviken enl. Kindb. Smal. på ön Jungfrun.) 2 — 3 fot högt, 

 tufvadt, snart gulnande gräs, med gulglänsande vippa; småaxen dubb. större än 

 hos följ. 



3 A. ccespitosa L. vippan slakt utbredd, med sträfva grenar; båda blrna med borst 



fästad närmare basen, af fjällels längd; bladen platta, ofvanpå mycket sträfva. 

 2^6,7. — y? pallida: med gulglänsande vippa. — ' brevifolia Hn. vippan smal 

 upprat violett, småaxen med utskjutande, något krökt borst; bladen korta och platta. 



— *glauca: vippan grågrön tät, med glattare grenar; borsten från blomfjällets midt. 

 „ Fig. Sv.B.132. ri.D.240. Ands. t.6,f.69. 



Ang, a. [Sk. — Lpl. — N. — Underarterna i Jämtl. på Frösön etc. * brevif. äfven i 

 iV. på Norfjellet bland A. flexuosa (i.) Högt, mycket tufvadt gräs, vanl. med stor, 

 slak, grå ell. brun vippa. A. brevifolia har alldeles utseende och färg af A. 

 flexuosa fi; rotbl. platta, 2 tum långa. 



ff Småax 2 blom m., utan ämne till en 3:dje; borsten med knä och dernedom 

 vriden: Avenella Koch. 



4 A. flexuosa L. vippan meränd. utbredd och lutande med krusiga och glatta grenar; 



småaxen knappt längre än de mycket olikstora skärmfjällen, med långt utskjutande 

 borst; bladen trådlika, med aflångt tvärhugget snärp. 2f 6, 7. — /? montana: vip- 

 pan smal, meränd. hopdragen, med större, rödvioletta småax. Fig. FI.D.157. Reich. 

 D'.Fl.fl82,83. Ands. t.6,f.71. /? FI.D.1322. 

 Torra äng. back. a. (Sk.— Lpl. — N. ~ p i fjelltr. ned till Helsl. Boh. på bergen vid 

 Strömstad. — JV.) Vippan vanligen stor och glänsande blekgul, stundom med vid 

 basen violetta småax; rotskottens blad glatta. 



5 A. uliginosa Weihe: vipp. upprat, med utstående, något krusiga och sträfva gre- 



nar; småaxen af de föga oliklånga skärmfjällens längd, med ulskjut. borst; bladen 

 trådlika, med utdraget spetsadl snärp. 2l. 6, 7. Fig. Reich. f.l84. Ands. t.l2,f.l43. 

 H.N.f.2,n:o73. 

 Dyiga Sjöstrand, samt sand och stenrös i sjöar, r. {Smal. Femsjö vid Bastesjö, Hallesjö. 



— N. Möllevand nära Christianssand, samt vid Stavanger enl. Blytt.) Lik föreg., 

 men vippan upprat, brun, med sträfva grenar; rolskoltsbladen finare och ofta n, 

 hårsmala, mycket sträfva, då de strykas uppifrån och ned. Anses af Fries som 

 afarl. — A. discolor Thuill. 



