Fam. Marsileaceoe — LycopodiacecB. 273? 



sporerna med låga, ås-lika, ofta sammanflyt, ojemnheter pa ytan, gulakliga. 2^ 7, 8. 

 Fig. Sv.B.600 [i ans. till sporernas storlek]. H.N.f.ll, n:o 99 [?, spor. för unga]. 

 Sjöbott. alltid under vatten. [Sk. Blek. Lyckeby-å: Ankarcr. Stnål. i en mängd sjöar 

 från Möckeln till Jönköp.: samt ÖG. vid Borenhult: Nordst. Södml. sjöar i Öst. 

 Vingåker: Stud. K. A. Drake. Slockh. flerest. t. ex. Drottningholm, Lilla Värtan, 

 Carlberg etc. enl. förf:s egna äldre ex. och uppg. af Lindb. och Nordst. Helsl. Skog 

 sn, samt Täfsjön i Undersvik: Nordst. Veslml. Stjernfors bruk enl. ex. af Stud. A. 

 Mörner. Ner. flerest. VG. i Venern, vid Kinnekulle och Thorsö; samt vid Göte- 

 borg: Nordst. Boh. sjön Wassbotten enl. Th. Fr. Hall. Hasslöf enl. Nordst. GollL? 

 — N. Bergens st. enl. Al. Br.) Bladen 2 — 7 t. långa, vanl. uttöjda, hvilkcn ställ- 

 ning de, upptagna ur vattnet, i ans. till sin styfhet bibehålla; sporer märkbart 

 större än hos följ. — /. atrovirens Th. Fr. i Bot.Nol.1863. 



I I. echinospora Dur. bl. föga st}fva, ljusgröna, något genomskinliga; de större spo- 

 rerna med talrika, fina och spröda, utstående borst, krilhvita. 1^. 7, 8. Fig. 



Sjöar som föreg. [Sk. — VB. Calix; samt Lul. och Torn. Lpm. enl. Th. Fr. Ner. fle- 

 rest. VG. Sandhem sn: Nordst. Boh. Uddevalla, i Ris-ån: Thed. — N.?) Bladen 

 variera i längd som hos föreg., men äro mer smalspetsade, och hopfalla gerna i 

 flera raka knippor, när växten tages ur vattnet; äro stund, gulaktiga. Bäst 

 skiljas dock de bägge arterna på sporernas storlek och färg. 



105 Fam. LYCOPODIACE^E Sw. Växter med stjelk, täckt af enkla platta blad. Spo- 

 rangier i bladens ell. axfjällens vinkel, uppbristande med en tvärremna. 



544. LYCO PODIUM Lin. Lummer. 



1 L. Selago L. stjelken klynnedeld, med uppräta, n. jemnhöga grenar; bladen jemnt 



spridda, lancettlika, helbräddade; fröredn. i bladvecken, ij. 6 — 10. Fig. Sv.B.119. 

 FI.D.104. 



Skogar, berg. [Sk. — Lpl. — N. till Nordkap.) Har täta, n. fingerfjocka och styfva 

 grenar. 



2 L. inundatum L. stjelken nedliggande, rotslående; bladen spridda, böjda åt en sida 



uppåt, smalt lancelllika helbräddade; axet oskaftadt, bladigt. 2^7—9. Fig. Sv.B. 

 612,f.I. F1.D.336. H.N.f.15, n:o 97. 

 Dyiga kärräng. {Sk. Blek. vid Fuhrs gästgg. — Helsl. Skog, Norrbo och Bergsjö snr. 

 Dal. Ore och Elfdalen. Veslml. Värml. Dalsl. Boh. Uddevalla. — N. Aggerhus och 

 Christiansands st.: Bl.) 2 — 4 tum lång, med korta uppräta axgrenar i de rotslå- 

 ende lederna; bladen n. jemnbreda. 



3 L. annotinum L. sijelken krypande med uppräta grenar; bladen spridda i omkring 



5 rader, utstående, smalt lancettlika med udd, mot spetsen naggsågade; axen en- 

 samma, utan skaft, trinda. % G — 8. — /? alpestre: bladen n. tegellagda, utan märk- 

 lig nerv. Fig. Sv.B.570. F1.D.127. 

 Skog. (Sk.— Lpl. — N. till Ost-Finnm.: Bl. — j] Lpl. Jämtl. Åreskutan. Herjed. 

 Skarfljellet och Haftorsslöten. — N. Dovre.- Finnm.) Bladen hos a. ennerviga. 



4 L. clavatum L. stjelken krypande: bladen spridda krökta hårspetsade, utan nerv; 



axen skaftade, parvisa trinda, med eggrunda hårlösa fjäll. 2^ 7, 8. — /? lagopus 

 LcBst. axen kort skaftade; gren. korta, med tätt tegeilagda blad. Fig. Sv.B. 59. Fl. 

 D.126. 

 Skog. [Sk.— Lpl. — iV. till Finnm. — /? Torn. Lpm. Karesuando.) Liknar fint granris. 



5 L. complanatum L. stjelken krypande: de uppstigande grenarne klynnedclda, platta; 



bladen i 4 rader; öfre och undre raden tilltryckta otydliga; axen skaftade, merän- 

 dels parvisa. 2^ 8. — '' sabinifolium Willd. gren. mer täta och uppräta, n. jemn- 

 höga; bl. lancettlika. Fig. Sv.B.95. F1.D.78. 

 Skog. [Lpl. och Norrl. ymnig; i södra Sverige ned till norra Skåne mindre allmän. 

 Öl. nor. del.: Sjösfr. — N. Ost.-Finnm. — Chrisliania. — * Smal. Hjelmaryd i Blädinge 



Hartman , Skandinaviens Flora (9:de uppl). 18 



