10 Fam. Bryacea. 



lancettlika, något strimmiga, tvärt sammandragna till en lång spels, öfverallt småså- 

 gade: nerven nående öfver midlen. 2^ 7, 8. Fig. Br.eur, 

 FjelKr. r. [Hcrjcd. Axhögen: Frist. enl. Lindb. — N. Goustafjell: Bl.; Dovre, Nyslu- 

 höe: Zett.; Fogsluen: Kindb. enl, Lindb.) Till förgreningen lik föreg., men Cill alla 

 delar mjukare och finare. Frukt hos oss icke funnen. 



54 H, reflcxum Stark, sambygg.; fröh. ovalt snedt, med koniskt, vårtbärande lock; stjel- 



ken krypande, nästan pargrenig, jemte de inkrökta smågrenarne trådsmal; bladen 

 löst tegel-lagda utslående, från n. hjertlik basis lancettlika smalspetsade, med lillbaka- 

 vikna finsågade kanter och n. utlöpande nerv. 2^ 5 — 7. Fig. Br.eur. Sill. M.exs.l56. 

 R. Hn. Bryac.exs,145. 

 Skugg. st. på stenar och trädrött. [Sk.—Angml. och Hcrjed. — N. till Finnm.) Fin, 

 krypande mossa med sammantrasslade, stundom 2 — 3 lum långa stamgrenar, 

 korta, n. uppräla, i toppen vanl. krökta smågrenar. — H. Starkii Ahnf. i Fries 

 Nov. ed.2. 



55 H. velutinum L. sambygg.; fröh. tjockt aflångt, snedt; locket koniskt, spetsigt med 



en fin, vårtlik udd; stjelken som föreg. med oordentligt gyttrade, korta, uppstigande 

 grenar; bladen eggrundt lancettlika smalspetsade sågade; nerven nående öfver midlen. 

 2^5-7. — /? inlricalum: spädare, med lancettlikt syl-lika blad. Fig. Br.eur. H.St. 

 Cr.4,t.27; /9 t.28. R. Hn. Bryac.exs.294. 

 Skugg. jord, trädrött. etc. a. [Sk.—Lpl. — iV.) Liten, mjuk, gulgrön, med korta 

 täta grenar, knappt | lu7n långa fr.skaft. — fi H. intricatum Hcdw. 



56 H. populeum H. sambygg.; fröh. ovalt, krökt, med koniskt, spetsigt lock; fruktskaflet 



nedtill slätt; stjelken krypande, med täta korta grenar; bladen från bredt lancetllik 

 basis långspetsade, mot spetsen sågade; nerven nående in på bladudden. 2^ 5 — 8. 

 — /? majus: gröfre med tätare blad och grenar, mer smalspetsade gul- ell. brun- 

 glänsande blad. Fig. Br.eur. Lindgr. M.exs.31. R. Hn. Bryac.exc.146. Somf. Cr. 

 exs.29. 

 Fukt. sten. och trädstamm. [Sk. — Helsl. Dal. Grycksbo. Ner. Värml. Bratlforshöjden, 

 Dalsl. Hssselskog etc. Boh. — N.) Föga gröfre än de 2 föreg., växande ofta i 

 stora hoptrasslade mattor af mörkgrön färg. Bladen något strimmiga, vanl. 

 starkt sågade; fruktskaften korta. — /? JET. concinnum ed.6. 



57 H. plumosum L. sambygg.; fröh. ovalt, krökt med lock och skaft som föreg.; stjelken 



kryp. med 2sidiga och uppräla grenar; bladen utstående, något ensidigt böjda, egg- 

 rundt lancettlika spetsade ostrimmade, n. helbräddade, med nerv till raidten. 2^ 6 — 8. 

 Fig. Br.eur. Thed. M.exs.105. R. Hn. Bryac.exs.147. 

 Fukt. sten. etc. r. [Sk.—Gcfle. VB.\ Skellefteå. Pit. Lpm. Tjidtjak och Käxa. Lul. 

 Lpm. Qvickjock: Ährl. er)l. Lindb, Dal. Ner. Värml. i bergsl. Boh. Christinedal: 

 Thed. — N.) Vanl. gröfre än föreg., och något lik H. salebrosum, likväl utmärkt 

 af de mer och mindre, särd. i toppen, ensidiga, ostrimmade bladen. — H. pseu- 

 doplumosum Brid. och Ängstr. H. alpinum Tum. IT. conferlum från Ner. af 

 Zett. hörer enl. Lindb. hit. 



(H. Oakesii.) 



** Fruktskaftet slätt [undantag. H. Teesdalii]. 



a — Fröh:s lock convext ell. kägellikt, utan spröt; bl. .starkt strimmiga: 

 Brachyth ccium Scliimp. 



*58 H. erythrorhizon Schimp. sambyggarc; fröh. ovall, något krökt; stjelken krypande, 

 oordeniligt delad i korta krökta grenar: bladen tättsittande, på nyskotlen ensidigt 

 böjda, alla eggrundt lancettlika strimmiga, med lång hvass-sågad spets; nerv. upphör, 

 i spetsen. 2J. 5, 6. Fig. Br.eur. 

 Stenar, r. {N. vid Bogsiadaas: Blylt enl. Sch.) Något slyf, men lämmel, liten och 

 fin, med talrika, mycket korta smågrenar, halftumslånga fruktskaft. Allt enl. Sch, 



*59 H. collinum Schleich. sambyggare; froh. eggrundt, något snedt, med convext vårtbä- 

 rande lock; stjelken som föreg., med raka smågrenar; bladen något ensidiga tegel- 

 lagda, från eggrund basis lancettlika spetsade, öfverallt finsågade, concava, med nerv 

 till öfver midlen. 2f 6 — 8. Fig. Br.eur. 

 Jord i fjelltr. r. (N. Dovre, vid Fogsluen: Jensen enl. Lindb.; vid Jerkind; Kongsvold.) 

 Hela mossan föga mer än lumslång, med tält gyttrade grenar, tegcllagda blad; 

 fröh. föga snedt, något lutande med en kort, trubbig spets på det låga locket. 



