42 Fam. Bryacece. 



Fjelltr. r. [Herjed. på stenar vid nordöstra sidan af Funnesdalsbergel. Dal. Särna, 

 vid Njupaskärs vattenfall. — N. Dovre. Rin^eboe prestg. Tind och Rollaug. Telle- 

 marken och Nummedalen. Gousta. - /? A'. Dovre.) Bihangcl gulaktigt, föga tjoc- 

 kare än skaftet; för öfr. högst utmärkt af de hårsmala, vid påandning lifligl 

 vibrerande tänderna, hvilka hos /? / anseende till det lägre locket äro kortare än 

 hos a. — /? T. cuspidata Ed.4. 



2 T. serrata Br. & Sch. fröh. som föreg.; (änd. bredare, trubbade; locket convext; 

 bih. någol smalare än fröh.; bladen aflångt omv. eggrunda med smal spets, glest så- 

 gade ell. naggade. 2^6 — 8. - /? tennis: locket mer höghvälfdt; centralstiftet utskju- 

 tande ur fröh. Fig. Br.eur. /? R. Hn. Bryac.exs.42. 

 Kärr, helst i fjelltr. [Lpl. — Gefle: Oslättfors etc; Tolfors [«]. Dal. Ohre och Norr- 

 bärke sinar; Grycksbo bruk. Värml. Nyeds sn. vid Östanäs; Elfdalen etc. ÖG. Vad- 

 stenatrakten, — N. Dovre; Romerige etc.) Fröh. med bihanget och det tumslånga 

 skaftet slutl. svartbruna; tändren utan föreg.s rörlighet. /? är i Sv. vida allmän- 

 nare än a, som förf endast har från Gefle. Dicksons namn [Splachn.] tenue 

 borde ock såsom äldre blifva artens namn. — Splachnum TT. 



26. DiSSODON Gr ev. & Arn. 



1 b. Frölichianus Grev. fröh. ovalt ell. rundadt, kortare än bihanget; länderna par- 



visa; bladen aflånga, rundadt trubbiga. 2j. 7, 8. Fig. Br.eur. R. Hn. Bryac.exs.lOO. 

 Fjelltr. r. {Lul. Lpm. Storthoke vid Virihjaur; Puoitisjaur; Kirkevaara: Ährl. enl. Lindb. 

 Pit. Lpm. Valloive och Tjidtjak. Jämtl. på Snasahögens norra topp samt på Get- 

 valen. — N. Finnm. Kaveringtind vid Lyngseidet m. fl. st. Dovre, Finnshöe ymnig, 

 Knudsöe etc. Filé- och Goustafjell.) Bladen bredare än hos följ., af mycket grof 

 och nätlikt genomskinlig cellväf. — Splachnum H. S. reticulatum Sw. 



2 D. splachnoides Grev. fröh. som föreg., längre än bihanget; tänd. med samma afstånd 



från hvarandra; bladen som föreg. %. Fig. Br.eur. R. Hn. Bryac.exs.lOl. 

 Fukt. st. r. [Lpl.^Herjcd. VB. Skellefteå. Ångml. Tåsjöberget. ÖG. Motala, vid 

 Lemunda stenbrott. — N. Finnm, Hammerfest; Kaveringtind m. fl. st, Dovre. Vang 

 i Valders etc.) Bladen af grofmaskig cellväf, men grönare och mindre genom- 

 skinliga än hos föreg. Locket hos båda convext med vårta, något högre hos 

 föreg. art. — Splachn. lingulalum Dicks. Eremodon Brid. Weissia Wg. och 

 Funck. 



21. OEDIPODIUM Schwcegr. 



1 O. Grifjithianum Schw. fröh. ovalt ell. klotrundt, med långt och smalt bihang, omärk- 

 ligt öfvergående i det tjocka fruktskaftet; locket convext; bladen rundadt spadlika 

 trubbiga helbräddade. 06,7, Fig, E.B.1938. Br,eur, 

 Bergshål, i fjelltr. r. [Um. Lpm. på Käringhögen i Gitsfjellen inom Wilhelmina sn, 

 samt på Laxfjellet i Tärna. — N. Bergens st. vid Förde. Ousedalen i Ullvigs sn. 

 mellan Graven och Voss, i en grotta upp i dalens högre del på upplöst skiffer bland 

 Trichost. homomallum.) Sljelken 2 — 3 lin. hög, enkel ell. med 1 — 2 nyskott; fruktsk. 

 5 — 7 /m. högt och ovanligt tjockt. Bladen af grof cellväf — Gymnostomum Sm. 

 Physcomitrium Ängstr. 



7 Flocken Funariese. Enåriga, mest enkla, k or t stj el kiga mossor med blad 

 af grof cellväf och päronlik t fröhus. Peristom dubbelt, ell. intet. Mössa i yngre 

 tillstånd uppblåst och mer ell. mindre kantig. 



28. FUNARIA Schreb. 



1 F. hygrometrica IT. fröhuset päronlikt, meränd. reffladi, lutande; bladen eggrunda 



spetsiga helbräddade concava. QA — 10, — fl nana: liten, med raka fruktskaft, nä- 

 stan släta fröh. Fig. Sv.B.228. Thed, M.exs.ll3. R. Hn. Bryac.exs.104. 

 Jord, a. {Sk. — Lpl. — N. — /? Dal. i Sätersdalen. Uppl. på Dalefvens stränder vid 

 Elfkarleby.) Sljelken 2 lin. hög; fr. skaftet 1—2 tum långt, krökt i toppen; fröh. 

 stort rejjladt, bladen stundom i kanten otydl. naggade af utskjutande celler. — 

 13 har sljelken knappt en linie hög, fröh. ännu kortare. — Mnium L. 



2 F. calcarea Wg. fröh, päronlikt, något lutande, nästan slätt, på rakt skaft; bladen smalt 



eggrunda, med sammandragen hårlik sågad spels, 05,6. Fig. Vet.Ac,H,1806,t,4,f.2. 

 Br.eur. Rab. Bryoth.308. 



