48 Fani. Bryace(p. 



7 O. speciosum N. v. Es. fröh. utskjutande, yngre n. slätt, äldre oordentligt faradf ; mös- 



san kägel-lik, mycket hårig; bladen lancettlika spetsiga utböjda. 2^5 — 8. Fig. Br.eur. 

 Lindgr. M.e\s.79. R. Hn. Bryac,exs.254. 

 Trädst. ocb mur. {Sk—Herjed. — N.) 1—2 tum hög, båglikl uppstigande, löst. luf- 

 vad, nedtill rostfärgad, upptill grön. — O. affine p ed.2. 



8 O. a/fiiie Schrad. fröh. aflångt, yngre insänkt och med smala upphöjda ränder, äldre 



n. utskjutande och mellan ränderna fåradt; mössan kägel-lik hårig, brungrön: bladen 

 lancettlika spetsiga. % 7, 8. Fig. Br.eur. Lindgr. M.exs.77. R. Hn. Bryac.exs 253. 

 Trädstam, säll. på sten. {Sk.~Jämtl. — ^O^l — 1 tum hög, lätt förblandad med föreg., 

 som dock saknar de tydliga ränderna på fröh., hvilket der före äldre blir mindre 

 bestämdt fåradt. 



^ O. fastigiatum Bruch: fröh. aflångt ovalt, något insänkt och med teml. breda upp- 

 höjda ränder; mössan klocklik, föga hårig, blekixul med brun spets; bladen lancettlika, 

 kortspetsiga. % 5. Fig. Br.eur. Lindgr. M.exs.78. 

 Trädstam, r. iSk.—ÖG. Stockh. VG. Hall.) Knappt tumshög, tätt lufvad, ofta svår 

 att .skilja från föreg. Fröh. kortare och tjockare, med kortare inre hår. Lättast 

 igenkänlig af mössans färg. — O. affine * faslig, ed.7. 



10 O. tenellum Bruch: fröh. n. utskjutande, aflångt cylindriskt med breda upphöjda rän- 



der; mössan kägellik glest hårig; bladen lancettlika, i spetsen trubbade. 2f 5, 6. Fig. 

 Br.eur. 

 Trädslam. r. [Sk. Lund, vid Helgonabacken. Värml. Christinehamn, på Aspstamm. 

 vid Gustafslund: C. Ands. Diss.) Myckel finare än de föreg., knappt h tum hög, 

 och skiljd med det smalare fröh., Iwars breda ränder ära af pomeransgul färg, 

 samt med den mindre hvassa bladspetsen. 



11 O. paténs Bruch: fröh. ovalt ell. omv. eggrundt, slutl. urnelikt, grundt fåradt; mössan 



klocklik, hårig; bladen eggr. lancettlika spetsade utböjda, torra tilltryckta. 2f 5 — 7. 

 Fig. Br.eur. 

 Trädst., sten. r. [Stockh. på klippor vid Altasjön, ymnig. — N. Bergens st. Balholmen; 

 Kirkeböe; Sausund; Svanöe. Dovre, på klipp. mell. Drivsluen och Vaarstien.) 3-7 

 lin. hög, till fröh. lik O. urnig.; tänderna efter längden sprickfulla. 



12 O. alpest re Bornsch. fröh. eggrundt, fåradt, något insänkt; mössan klocklik, hårig; 



bladen smalt lancettlika, spetsiga, på tvären något vågiga, med tjock kant. 2f 7 

 Fig. Br.eur. 

 Klipp, i fjelltr. r. [Pit. Lpm. Peljekaise. Vm. Lpm. Laxfjellef. — JS. Dovre, vid Kongs- 

 vold; mell. Drivstuen och Vaarstien.) Stor som O. stramin., hvilken den äfven. i 

 öfr. mest liknar, men skiljd genom de mjukare bladen, det tjockare fröh. och den 

 mer håriga, bleka mössan. — O. stramin. *" alp. ed.7. 



*** Inre håren 8 [ell. äfven 16 hos O. stramin. och pallens; peristom sak- 

 nas hos O. gymnast]: mössan n. glatt. 



13 O. Rogeri Brid. fröh. insänkt, aflångt päronlikt med tvär basis mot skaftet, breda 



ränder och vid m>nning; mössan klocklik, glatt; bladen jemnbredt lancettlika. trub- 

 biga, med inrullad kant. %. 6, 7. Fig. Br.eur. 

 Trädstamm. r. iSk. Lund, Helgonabacken. — N. SkuJsmoe nära Christiania och vid 

 Bergen: Bljtt enl. Schimp.) Storlek som föreg., hela mossan mjukare. Fröh. ge- 

 nomskinligt tunnt, med uppblåst fårad hals, som mot skaftet slutar med tvär ba- 

 sis, icke under mynn. hopdraget. — O. pallens Bruch och Br.eur. enl. Schimp. 



14 O. Schimperi Hamm. fröh. insänkt, aflångt, fåradt; mössan eggrundt klocklik, glatt; 



bladen eggr. lancettlika, trubbade ell. med en liten udd, utböjda. 2^ 5 — 7. Fig. Br. 

 eur. [O. pumil.]. Lindgr. M.exs.l5. R. Hn. Bryac.exs.252. 

 Trädstubb., sten. (Sk. — Jämtl. — N.) 3 — 5 lin. hög, tätt tufvad och mörkgrön; huf- 

 vudsakl. skiljd från följ. genom den vidgade, mer klocklika mössan. — O. fallax 

 Schimp. Syn. O. pumilum ed.8. 



15 O. pumilum Su\ fröh. slutl. mer utskjutande: mössan n. kägel-lik; bladen lancettlika: 



för öfr. som föreg. 2^ 5 — 7. Fig. Br.eur. [O. fallax.] Lindgr. M.exs.l4. 

 Som föreg. [Sk. — Gefle. Ner. — N.) Näppel. skiljd från föreg., åtminstone har förf. 

 .stundom hos denna funnit lika breda och trubbade blad, samt smal mössa, .som 

 hos föreg. — O. fallax Bruch och ed. 7. O Schimperi ed. 8 (genom felskrifning). 



