82 SphagnacecB. 



storlek och förgrening. Blomskaften korta med omv. eggrunda, i spetsen hela blad. 

 Sambygg. — S. acutifol. /? capillifol. Bl. 



(S. squarrosum.) 



ff Sfjelkbladens spets omärkligt fransig ell. sargad. 



5 S. rigidum Schimp. tätt och fast tufvad; stjeiken grof, med tättsittande utstående, 



tjocka och raka smågrenar; stjelkbl. mycket små, snedt vidfästade, från bredare bas 

 eggrunda, med rundad spets; grenbl. eggrundt aflånga, concava, i spetsen helbräddade, 

 kantade. 2^7,8. Fig. Schimp. Sph. t.lS. Rab. Bryoth.60 1,602. 

 Kärr. {Lpl. — Sk. och Hall. — N.) Till storlek och färg något lik S. cymbifol., men 

 utom öfr. charakt. skiljd med blomskaftens blad, som hafva lång, ensidigt krökt 

 spets och tydlig kant. Sambygg. — S. compactum Brid., såsom denna art kal- 

 lades i ed. 7, lär enl. Schimp. äfven innefatta former af S. cymbifol. 



6 S. squarrosum Pers. något löst tufvad, men styf; smågren, täml. tättsittande och långa, 



nedböjda, spetsade, sperrbladiga; stjelkbl. bredt tunglika, okantade; grenbl. från bred 

 bas afsmalnande till en utdragen, 4tandad spets, kantade. 2^7—9. Fig. Schimp. Sph. 

 t.l7. Sill.M.exs.l83. 

 Skogskärr. [Sk. — ffelsl. Ner. Värml. Um. Lpm.: Angstr. — N.) Bladens breda bas 

 tiiltryckt, spetsen ulböjd; färgen vanl. hvit, upptill mera grön. Blomskaftens blad 

 tvärhuggna, något sargade. Sambygg. — S. squarrosulum Lesqu. synes endast 

 vara en finare ell enl. Lindb. yngre form här af. 



7 S. subsecundum N. v. Es. fast tufvad; stjeiken styf, med nedböjda spetsiga smågre- 



nar; stjelkbl. vanl. små, eggrunda trubbiga; grenbl. eggrundt lancettlika, concava, 

 vanl. ensidigt och klolikt böjda, i spetsen 3f ändade; alla med smal kant. 2^7 — 9. 

 — /? auriculatum Lindb. stjelkbladen stora, n. spjutlikt öronflikade. — '^ contortum 

 Brid. de öfre smågrenarne korkskruflikt vridna; bladen klolikt krökta. Fig. Schimp. 

 Sph.t.22, 23; ^ t.24. Rab. Bryoth.208, 302, 551—3. 

 Kärr. [Sk.—Pit. Lpm. Boh. Christinedal: Thed. — N. — /3 VG. Hunneberg: Lindb. 

 Vestml. Loka: Hamnstr. Dal. Grycksbo: Lindb. Gestr. Olsbacka. IJm. Lpm. Lyck- 

 sele.) Utmärkt från alla de öfriga genom de, särdeles i de öfre smågrenarnes 

 spets, klolikt böjda bladen. Blomskaften, som ofta utgå från stjelkens sidor, hafva 

 spetsade, i sjelfva spetsen tvärhuggna, smalt kantade blad. Tvåbygg. — ^, som 

 är S. auriculatum Schimp. eller S. cymbifol. y tenell. ed. 7, lär enl. Lindb. utan 

 gräns sammanflyta med hufvudf ormen. 



8 S. teres Ingstr. tätt tufvad, föga styf; smågren, aflägsnade, 4, 5 tillsammans, hvaraf 



2 ell. 3 utböjda, de öfr. nedböjda, alla spetsiga; stjelkbl. stora, aflångt elliptiska, i 

 spetsen tvärhuggna sargade, mot basen kantade; grenbl. eggrunda spetsiga, smalt kan- 

 tade, i spetsen omärkligt 2 — 3tandade. 2^ 7, 8. Fig. 

 Kärr, r. [Um. Lpm. Lycksele, i en myr ofvan Tannbäcken m. fl. st. Gefle, på Hem- 

 lingbyskogen. Stockh. Långsjön, vid Vinterviken: Lindb. Vestml. Loka: Hamnstr. 

 enL Lindb.) Knappt quartershög, täml. spenslig. Blomskaftens blad talrika, af- 

 långt omv. eggrunda, concava, med afrundad ell. intryckt, sargad spets, okantade. 

 Tvåbygg. — S. squarrosum ^ teres Schimp. 



fff Stjelkbladens spets med några få tydliga tänder, icke fransig ell. sargad. 



9 S. acutifolium Ehrh. tätt tufvad; stjeiken utdragen spenslig, med aflägsnade nedböjda, 



n. trådsmala och spetsiga smågrenar; stjelkbl. bredt eggrunda, med bred kant. i spet- 

 sen 3 — Otandade; grenbl. aflångt lancettlika, med smal kant, sjelfva spetsen flerf ändad. 

 2J. 7—9. Fig. Sv.B.l 13, f. a & b. Schimp. Sph. t.l3 å 14. Somf. Cr.exs.l05. 

 Kärr, a. {Sk. — Lpl. — N.) Varierar mycket till uts.; färgen oftast rödaktig. Blom- 

 skaftens blad i sjelfva spetsen landade, otydligt kantade. Sambygg. — S. capilla- 

 ceum Sw. 



10 S. molle Sull. (enl. Lindb.) tätt tufvad och mjuk; smågrenarne tättsittande, utböjda, 

 spetsade; stjelkbl. omv. eggrunda, spetsade, i spetsen 3tandade, med omärklig, upptill 

 glest och grundt sågad kant; grenbl. bredt lancettlika, smalt kantade, sjelfva spetsen 

 flertandad. 2^6—8. Fig. Schimp. Sph. t.26. Rab. Brjoth.556. 

 Kärr, strand, r. (Sk. Höör: Berggr. enl. Lindb. VG. Hunneberg, ymn. vid stranden 

 af sjön Långvattnet: Lindb.) 3 — 4 tum hög, ej olik S. rigidum, men till alla 

 delar mindre. Blomskaftens blad långspetsade, okantade, i spetsen landade. 

 Är enl. Lindb. sambyggare. — S. Miilleri Schimp. och ed.8, men yngre namn. 



