— ly.^ i^iKs jernvfiK; jvragt-roe ocn nongsDerg. Christiarija, Mel- 

 enl. Angsfr.) Den spädaste af alla Spliagna, till färgen gul- 

 mt med stora gula groddkorn, på ^ tums långt skaft med glesa 

 Tvåbygg. — S. molluscum Briich och ed. 8. 



Fam HepaticcB. — Flock. GymnomilriecB. 83 



, , j , Sljelkbladen i spetsen helbräddade e!l. omärkligt landade. 



11 S. lenellum Pers. (enl. Lindh.) löst fufvad, fin och mjuk; smågrenarne aflägsnade, en- 



staka e!I. 2, 3 tillsammans, spetsiga nedliöjda; stjelkM. stora eggrunda inkrökta spet- 

 sade, i spetsen helbräddade; greTihl. eggrunda, i spetsen 3iandade; alla kantade 

 2|.6— 8. Ffg.Schimp.Sph.t.21. Rab.Bryoth.213. 

 Våta st. torfgrafvar. kärr, r. [Sk. flerest. Smal. Vexfö: Scheutz. VG. Halle- och Hun- 

 nebcrg: Sköfde enl. Lindb. Ner. Viby sn, Sumphallon. Vestml. Loka. Södml. Prov. 

 Malmberg enl. Lindb. Slockh. Nacka: Lindb. Uppl. Börje sn. Gestr. Osläftfors, 

 vid Stormiirstjärn. Vm. Lpm. Lycksele, nära Kulla: Ångstr. Boh. Lvsekil: g! 

 Retzius ei'1. Li:)db. — N-^ Nc-es jernverk; Krageröe och Kongsberg. Christiania, Mel- 

 lemkollen. Nord). 

 grön; fröh. rödbrunt 

 långspetsade blad. 



12 S. rubellum Wils. som föreg.; smågrenarne aflägsnade, 3 tlllsamm., nedböjda, mer och 



mindre spetsiga; stjelkbl. stora concava, bredf eggrunda, trubbiga, i spetsen omärk- 

 ligt tandade, med mycket smal kant; grenbl. smalt eggrunda, genom kanternas invik- 

 ning spetsade, i sjelfva spetsen fiertandade, smalt kantade. % 7. Fig. Schimp. Sph 

 t. 20. Rab. Bryoth.555. 

 Kärr, r. [Sk. fäml. allm. Smal. vestra delen: Scheulz. Hall. Fröllinge. VG. vid Halle- 

 och Hunneberg. Värml. Filipslad enl. Lindb. Ner. Sumphallen i Viby: Zett. Stockh. 

 Värmdön. \)d Björknäs oclt Nacka: Lindb. — N. Nffis jernverk: C. Rosenb. enl, 

 Lindb.) Mjuk och n. lika späd som föreg., men af ljust rödaklig färg. Fröh. 

 som föreg., med spetsade blad på skaftet. Tvåbygg. 



13 S. recurvum PB. (enl. Lindb.) löst tufvad; stjelken utdragen spenslig, med aflägsnade 



utböjda spetsiga smågrenar, de öfre ofta n. sperrbladiga ; stjelkbl. bredt eggrunda, kan- 

 tade, i spetsen omärkl. 2tandade; grenbl. smalt eggrunda, i spetsen 3tandade, med 

 bred kant. 2|. 7, 8. — /? robustum Lindb. till alla delar större och gröfre. — * cu- 

 spidatum Ehrh. grön ell. hvifaktig med långf utdragen stjelk, nedböjda grenar och 

 vanl. myckel långa lilomskaft. Fig. Schimp. Sph. 1. 16. Rab. Bryoth.202. * Sill. M.exs.l85. 

 Kärr. [Sk.—Um. Lpm. — N. — j3 Lpl. — Uppl. och Dal. Stockh. Othemsviken: Lindb. 

 ÖG. Rejmyra: H. v. Post enl. Lindb. — * Sk. — Pil. Lpm. — N.) Omkring quar- 

 tershög, ' ända till fotshög eller mera. Blomskaften hos hufvudformen kortare 

 med tätt tegellagda blad, hos * ända till U^ tum långa. Tvåbygg. enl. Lindb. 

 — S. cuspidotum cd. 8.; (i är S. riparium Angstr. enl Lindb.; ' ell. S. laxifo- 

 lium C. MiXll. och ed. 7, S. cuspid. p submersum Schimp. och ed. 8, är sannolikt 

 en af localen, djupare vatten, beroende form. 



2 Fam. HEPATICiE Juss.*) Fröhus öppnande sig i 2, 4 eller flera flikar, utan be- 

 stämdt lock och mynning [hos några få slägten aff"aller dock fröh:s topp i likhet med 

 ett lock. dock ulan tydlig fog]. Mössa bristande i toppen och qvarstadnande vid 

 fästet, icke åtföljande fröh. Frön blandade med springtrådar [undant. Bicciece], 



-4 — Jungermannieoe. Fröh. ensamt, nå upprätt skaft, meränd. ordentligt 4deldt 

 ell. 4klufvet. 



1 Flocken Gryxnnomitriese. 



75. GYMNOMITRIUM Corda. 



1 G. concinnafum Corda: stjelken bar, utan rotludd, meränd. 2grenig, med trinda, uppåt 

 tjockare grenar; bladen tätt tegel-lagda på 2 sidor tvärt öfver stjelken, eggrunda con- 

 cava, grundt 2flikiga, med trubbiga flikar; de 2 pericha?tialbladen i topnen samman- 

 rullade i form af en falsk kalk. 2^.7, 8. Fig. Hook. t.3. Ek. f.63 och 113 C. Somf.Cr. 

 exs.39. Thed.M.exs.l39. Gottsche &Rab. Hep.79, 155. 

 Bergsklyft. [Lpl. — Dal. Gefle, Tvärhalsberget på Norrlandet. Stockh. Vinterviksbergen; 



*) De flesta förändringar, som i närv. ujipl. vidtagits inom denna fam., grunda sig på 

 meddelanden af Dr Lindberg, hvilka upptaga säväl resultaterna af hans egna undersökningar, 

 som ock de af den uti. hepaticologen Gottsche lemnade omdömen om Svenska arter. 



