86 Fam. HcpaticcB. 



tegel-lagda blad, med och utan udd o. s. v., allt ofta på samma stjelk. En vanl. 

 rödbrun form med bladens undre flik dubb. större och den öfre riglad uppåt är 

 Se. rosacea Corda och ed. 8. p knappt en linie hög, n. hår smal. — Jung. Mar t 



6 S. aquiloba N. v. Es. sijelkeii upprat, utdragen, bar; bladens undre flik större, bredt 



eggrund, tvärt sammandragen i en kort uddlik spets; den öfre bred, n. hjerthk spet- 

 sig; båda uddtandade: kalken som föreg. tandad. 2^5,6. Fig. Ek. f.90. Sill.M.exs. 

 194. G. ARab.Hep. 89, 169,225. 

 Berg, fitkt. sien, r. [Sk. Skärali: Lindb. Vestml. Sala vid Nyberg. Ex. från öfriga förr 

 uppgifna lor. äro onl. Gotfsche och Lindb. dels origfiga, dels osäkra.) Växer i 1 — 1^ 

 tum höga, uppräta, ljusgröna tufvor; stjelken en linie bred; bladen tegel-lagda, 

 horizontala, t. o. m. något nedböjda genom den långa n. båglika sömmen, hvar- 

 med flikarne, som båda hafva samma riglning, sammanhänga; i friskt tillstånd 

 föga samstående; öfre fliken circa ^ mindre. Sv. ex. sterila. — Jung. Schwcegr. 



7 S. Barllingii N. v. Es. stjelken utdragen; bladen föga tegel-lagda, knappt till midten 



2klufna; undre fliken rundad eller omv. eggrund. helbräddad; den öfre n. lika stor 

 och likformig, begge med e!l. utan udd; kalken e!li]){isk, föga sammantryckt, upptill 

 veckad med smal, helbräddad mynning (enl. Lindb.) 2f G, 7. Fig. G. 6l Rab. Hep. 292. 

 Fjelltr. r. {Pit. Lpm. Kåliroive m. fr.: Lindb.) Omkring tumshög och en lin. bred, 

 tufvad. Anses af Lindb. som en äkta Jung. (J. Bartl. Hampe). 



8 S. compacta Lindenb. stjelken uppstigande roltrådig; bladflikarne n. likstora rundade 



meränd. heihräddade; kalken n. eggrund, plattad. 2|. 6, 7. — /? paténs: mindre; 

 bladflikarne något spetsiga, öppet utstående; de öfversta bladen vanl. inneslutande 

 groddgyttringar. Fig. Fl.D.2i92. Hook. t.23. Ek. fig. 1 1 och 80. G. & Rab. Hep. 143, 

 168. /? Si!l.M.exs.l95. 

 Berg, ^ jord, r. (Sk. H,1stveda sn: Hamnstr. enl. Lindb. Dalsl. på bergen vester om sjön 

 Stora Lee. VG. Hälleberg. ÖG. Motala sn. pä Hålherget. Stockh. Huddinge: Lindb. 

 — 13 Gefle, Stigslund. Stockh. vid vägeis till Lilla Sickla.) 3 — 6 lin. lång, en knapp 

 lin. bred; bladen klufna endast upptill och utåt, med hela basen sammanhän- 

 gande, flikarne stundom något kantiga, eller uddtandade. — J. compacta Roth. 

 J. resupinata Hook. (3 J. pålens Sill. som af Lindb. anses snarare tillhöra S. curta. 



9 S. umbrosa N. v. Es. stjelken uppböjd, något convcx; bladens undre flik dubbelt större, 



eggrundt aflång, rigtad utåt, den öfre rigtad uppåt, tilltryckt, båda spetsiga sågade; 

 kalken aflårig, \,hm, tvärhuggen, utböjd. 2f 4— 6. Fig. "fI.D.2195. Hook. t. 24 och 

 Suppl.3. Ek.f.l2. Sill.M.exs.l96. 

 Rutt. ved, jord etc. r. [Sk.—Belsl. Ängml. Bjertrå. Herjed. Funnesdalen. Dal. Stygg- 

 forssen. Värml. — N. til! Nordl.) Malllik, mjuk och gulgrön, stjelken 3 — 6 lin. 

 lång, en lin. bred. De öfra bladflikarne ligga i riglning med stjelken, de undre 

 vetta utåt, hvasst sågade. Var. rödaktig. — Jung. Schrad. 



80. JUNGERMÅNxMÅ (Lin.) N. v. Es. 



f Complicalce: bladen af 2, mot hvarandra hopvikna, olikstora flikar; stip- 

 ler 0. [Lika föregående slägte.] 



1 J. obtusifolia Hook. stjelken uppböjd, rottrådig; ur.dre bladfliken aflång, något båglikt 



böjd utåt, dubbelt större än den likformiga öfre; båda rundadt trubbiga, n. heihräd- 

 dade; kälke!) uppblåst eggrund. 2f 7— 9. — ^ denticulata: biungröii; större blad- 

 fliken i spetsen naggfandad. Hook.t.26. Ek. f.r)7. Fig. G. & Rab. Hep. 149, 277. 

 Jord, bland andra mossor, r. [Sk. — Gestr. och Dal. på sjiridda ställen. Herjed.) 2 — 4 

 lin. lång, knappt en lin. bred, ljusgrön, nedliggande med uppböjd topp; bladen 

 n. sabel-lika. Förenas med följ. af Wg. och Myrin, hvitken sednares J. taxi- 

 folia denna, enl. beskrifn. och ex. från Kinnekulle, utgör. 



2 J. taxifolia Wg. stjelken uppstig., bar; bladens undre flik som hos föreg., trubbad; 



den öfre rigtad uppåt, eggrundt aflång spetsig; båda i spetsen finsågade, af likfor- 

 mig cellväf. 2l5,&. Fig. Wg.Fl.L.t.25. Somf.Cr.exs.38. Sill.M.exs.l97. G. &Rab. 

 Hep. 247. 

 Klipp, etc, helst i bergstrakter, r. [LpL— Gestr. Dal. Bispberget etc. Stockh. Stora Es- 

 singen. ÖG. bland Tetraphis Browniana. Värml. Dalsl. VG. Vålaberg, Raketorp; 

 Götel)org, på Kolandsberget. — N.) Vanl. ^— | tum lång, stundom ett par tum, 

 i stora lösa mattor, ^ lin. bred; lik en liten form af följ., men skilj d dermed, 

 att bladen sakna den ljusare randen efter midten. 



