98 Fam. Hepaliccp. 



91. PTILIDIUM N. v. Es. 

 1 P, ciliare N. v. Es. stjelken enkelt eller dubbelt pargrenig; bladen ofvanpå något con- 

 vexa, klufna nedom midten i en mycket större, 2klufven öfre flik och en undre, uppåt 

 tilltryckt och 2delad flik; båda hårbräddadc; stipl. rundade, otydligt Sflikiga, hårbräd- 

 dade; kalken päronlik, glatt. 2^5,6. — /? ericelorum: enkelt pargrenig, uppstigande, 

 med något åtskiljda blad; fårgen vanligen brun. Fig. Hook. f.65. Ek. f.36. Sill. M.exs. 

 199. G.&Rab.Hep. 9. 108, 197. 

 Sten. och stubb. a. [Sk. — Lpl. — N.) Sljelkarne i tufvade mattor, 1 linie breda, 

 ofvanpå släta convcxa, under raggiga af de nedböjda bladens hår. — Jang. cili- 

 arts L. J. pulcherrima Web. (i J. Woodsii Hiib. enl. N. v. Es. 



6 Flocken I*latyi>liyllese. 



92. RaDULA N. v. Es. 



1 R. complanata N. v. Es. stjelken platt, krypande grenig; bladen tegel-lagda, n. platta, 



helbräddade; öfre bladfliken rundad, 4 gånger större än den undre, n. trehörniga till- 

 tryckta fliken; kalken aflång, platt, tvärhuggen. 2^6,7. Fig. Hook. t.81. Ek. f.31. 

 Somf. Cr.exs. 34. Thed. M.exs. 148. G. & Rab. Hep. 17. 

 Trädst. sten. a. {Sk. — Lpl. — N.) Bred, mörkgrön eller på mycket torra ställen 

 gulbrun, bildande tunna flata mattor; sällan mer uppstigande: /3 adscendens ed.2. 



— Jungerm. L. 



2 R. Lindenbergiana Gottsche: stj. och blad som föreg.; öfre bladfliken 5 — 6 gånger 



större än den undre, quadratiska spetsiga; kalken omv. kägellik, platt, tvärhuggen. 

 %7. Fig. 

 Fukt. sten. i bäck. r. {Sk. Skärali; och VG. nedanför Hunneberg: Lindb., som anser 

 sin förra R. physoloba från Helsl. osäker.) Vid första påseende ganska lik föreg., 

 men enl. Gottsche i bref till Lindb. fullkomligt skiljd genom dioik blomställning, 

 då föreg. är sambygg. 



93. MÅDOTHÉCA Dumort. 



1 M. IcBvigata Dum. stjelken n. dubbelt pargrenig, ofvanpå convex, glänsande; bladen 



rundadt eggformiga uddspetsiga, jemte de aflångt eggrunda stiplerna och de stipel- 

 formiga platta bladöronen något uddtandade. 1^ 6 — 8. Fig. Hook. t.35. Ek. f.44. G. & 

 Rab. Hep. 53,259. 

 Klipp, trädstamm. r. {Sk. Skärali. — N. enl. Horn.) Utmärkt från de följ. genom con- 

 vexa, glänsande, i gulbrunt stötande grenar samt fastare byggnad. Sv. ex. sterila. 



— Jung. Schrad. 



2 M. navicularis N. v. Es. stjelken som föreg.; bladen n. runda trubbiga helbräddade, 



i nedre kanten vågigt krusiga; bladöronen snedt hjertlikt ovala, starkt concava hel- 

 brädd.; stipl. n. runda trubbiga med tillbakaböjda helbrädd, kanter, 2^6 — 8, Fig. 

 Klipp. r. {Gottl. St. Carlson 1864: Cleve enl. Lindb.) Äf gulaktig färg och min- 

 dre glänsande än föreg., mellan hvilken och följ. den synes bilda en länk inom 

 slägtet. Svenska ex. sterila. — Jung. Lindcnb. 



3 M. platyphylla Dum. stjelken enkelt eller dubbelt pargrenig, platt; bladen bredt egg- 



runda trubbiga helbräddade; stipl. n. quadratiska tvärhuggna, helbräddade; bladö- 

 ronen n. skiljda från stjelken, eggrunda trubbiga, meränd. af stiplernas bredd. 2|. 5, 6. 

 Fig. FI.D.1741, f.l. Hook. t.40 och Suppl. 3. Ek. f.24. Somf. Cr.evs.33. G. & Rab. Hep. 

 52, 140, 157, 158. 

 Bergsklyft. trädst. {Sk.—Gefle. Angml. Nora sn. Ner. vid Myrö; Glanshammar sn, vid 

 Skala. Boh. Christinedal: Thed. — N. till Nordl. Dovre vid Drivstuen.) Bladöronen 

 är o hos denna, stora art n. alldeles skiljda från bladen, så att den synes hafva 

 en Sdubbel rad slipler; färgen mörkgrön, utan märklig glans. — Jung. L. 



. 4 M. platyphylloidea N. v. Es. bladen n. cirkelrunda; bladöronen eggrunda något con- 

 cava; stipl. hälft cirkelrunda; för öfr. som föreg. 2|. 6— 8. Fig. G, & Rab. Hep. 51. 

 Bergsklyft. trädst. r. {ÖG. Omberg på torr jord. Stockh. Gåsberget i Järfälla sn. — N. 

 Haukenäs vid Tindsjön; annorstädes enl. Angstr.) Denna art synes knappt skiljd 

 från föreg. Skand. ex. sterila. — Jung. Schivein. 



• 5 M. rivularis N. v. Es. stjelken oordentligt grenad eller klynnedeld; bladen eggrunda 

 trubbiga helbräddade convexa; stiplerna n. quadratiska med rundad utböjd spets; 

 bladöronen aflånga, n. spetsiga, smalare än stiplerna. 2^ 8, 9. Fig. 



