kendelig paa sine talrige linieformede, helrandede Blade, der i stort 

 Antal sidder op ad Stænglen. 



Stænglen ender med en Halvskærm af ret faa gule Kurve med 

 linjeformede grønne Svøbblade, Planten er glat, og Stænglerne kan 

 blive 20 — 40 cra høje. I Almindelighed er de imidlertid delvis 

 nedliggende, hvad der staar i Forbindelse med Plantens særegne 

 Vokseplads i Norden. Den findes nemlig alene paa Ølands og 

 Gotlands „Alvar", Kalkstensheder, der bærer en lav og til Jorden 

 trykt Plantevækst. 



Der er tidligere (BNF Side 134) ved Vaar- Adonis (Tavle 172) 

 nævnt, at den egentlig tilhører Øst- og Central-Europas Flora og 

 i Norden kun vokser paa Øland og Gotland, — altsaa ligesom 

 Tilfældet er med Guld-Asters. Der er i Virkeligheden en hel Række 

 øst- og central-europæiske Plante-Arter, som i Norden alene har 

 fundet sig til Rette paa de tørre og solvarme Kalkstensheder paa 

 disse to Østersø-Øer, der er begunstigede ved en længere og var- 

 mere Sommer end det øvrige Norden. Foruden de to nu nævnte 

 Arter, gælder dette den tidligere omtalte Kugleblomst {Glohularia, 

 Tavle 52) og flere, der vil blive nævnt i det følgende. Man anta- 

 ger, at disse Planter er indvandrede paa en Tid, da Klimaet var 

 varmere og mere tørt, end det er i Nutiden. 



Tavle 521. Fig. 1. Den øvre Del af Stænglen med den halvskærmformede 

 Blomsterstand. Fig. 2. Rodstok med Rødder og den nederste Del af Stænglen. 

 Fig. 3. Blomst med sin skiddent brunlige Fnug (Vi). Fig. 4. Frugt med Fnug (*/i). 



522. Aursunds-Asters, Aster subintegerrimiis 

 (Trautv.) Ostf. et Resvoll. 



Endnu sjældnere end Guld-Asters er Aursunds-Asters (N. Blaa- 

 stjerne), ti den er blot fundet ved Bredderne af Aursund-Søen 

 nær ved Røros i Norge, hvor den blev opdaget 1897 af den norske 

 Botaniker Thekla Resvoll. 



Det er en smuk lille Plante med krybende underjordiske 

 Stængler, fra hvilke de 8—12 cm høje, overjordiske, blad- og blom- 

 sterbærende Skud udgaar. I Reglen findes der blot en enkelt, ret 

 stor Kurv i Spidsen af Stænglen, men undertiden er der dog 2 — 3 

 Stykker. Kurven er en sædvanlig Asters-Kurv med violette tunge- 

 formede Randkroner og gule eller gulbrune Skiveblomster. Bladene 

 er ægformede eller omvendt ægformede med hele Rande eller med 

 nogle faa Takker hen mod Spidsen (deraf det underlige Artsnavn: 

 suh = næsten, integerrimus, Superlativ af integer = helrandet). 

 Hele Planten er noget haaret. 



