47 



573. Kransburre, Marrubium vulgare L. 



Ejendommelig og let kendelig er den eneste Art af Slægten 

 Marrubium, som fra fjærne Egne — den er udbredt fra de kana- 

 diske Øer til Centralasien — har fundet Vej til Norden. Krans- 

 burre er fleraarig og overvintrer med den nederste Del af de over- 

 jordiske Skud. Herfra udgaar næste Aar de 25 til 60 cm høje, 

 grove og stive blomstrende Stængler, der ligesom Bladenes Under- 

 side er beklædt med en tæt, hvidlig eller graalig Filt af lange 

 Dækhaar. Bladene, som ogsaa er noget haarede paa Oversiden, 

 er rundagtig-ægdannede, stærkt rynkede efter Nervernes Forløb og 

 i Randen uregelmæssigt tandede; de har en behagelig aromatisk 

 Duft. I Hjørnerne af de øvre Blade er Blomsterne samlede til 

 næsten kugleformede Kranse; de har en lille hvid Krone med en 

 opret og i Spidsen 2-kløvet Overlæbe (Fig. 3). Støvdragerne er 

 skjulte i Kronrøret. Mærkeligt er det regelmæssige og 10-tandede 

 Bæger, hvis Flige under Frugtens Modning bliver krogformet 

 krummede (Fig. 4) og tjener til epizoisk Spredning af de af Bæ- 

 geret omsluttede Delfrugter (BNF, S. 68). De hænger let i Pelsen 

 af Faar, som skal bidrage meget til Plantens Udbredelse. 



I Danmark forekommer Kransburre ikke meget almindeligt og 

 ret tilfældigt paa tørre, grusede Voksesteder, oftest nær Byer, 

 Landsbyer, Havnearealer, Diger, Gærder o. lign. St. Den er hyp- 

 pigere paa Bornholm end i de øvrige Provinser. Da Kransburre 

 er en gammel Lægeplante, hvis Blade i sin Tid, ligesom Bladene 

 af saa mange andre Arter af Læbeblomstrede, har været benyttede 

 i Lægekunstens Tjeneste, er det sandsynligt, at denne Anvendelse 

 har spillet en Rolle for Plantens Indvandring og Udbredelse i 

 Norden. I Norge angives den kun fra Frederiksstad. Den blom- 

 strer i Juli — September. 



Tav. 573. Fig. 1. Spidsen af et blomstrende Skud. Fig. 2. Rod og ne- 

 derste Del af Planten. Fig. 3. Blomst (Vi). Fig. 4. Bæger med Frugt (Vi).. 

 Fig. 5. Delfrugt (forstørr.). 



574. Betonie, Betonka officinalis L. 



Meget nær staaende Galtetand og ofte opfattet som en Art 

 af denne Slægt (i saa Tilfælde kaldt Stachys officinalis (L.) Trev.) 

 er Betonie, der ligesom Skov-Galtetand (BNF, Tav. 97) lever i 

 Skove og Krat. Det er en fleraarig Plante med en lodret eller 

 skraat opstigende Rodstok og en rank, 25—60 cm høj Stængel, 

 der er stift behaaret. De nederste Blade er langstilkede, aflangt- 



