49 



ten kirtelhaaret, iøvrigt mere eller mindre stærkt beklædt med 

 korte Dækhaar. Blomsterne, der sidder i faablomstrede Kranse i 

 en aksformet Stand (Fig. 1) med ret stor Afstand mellem Kran- 

 sene, er anselige og har en smukt mørkeblaa Krone inden- 

 for et tolæbet Bæger (Fig. 2). Blomstringen sker i Juni — Juli 

 Maaned. 



Det for Salvie-Slægten særligt karakteristiske er saavel Kro- 

 nens som Støvdragernes Bygning, der i meget udpræget Grad hen^ 

 viser Blomsterne til at bestøves ved Insekternes Hjælp. Kronen 

 er stærkt tolæbet, hos Eng-Salvie og mange andre Arter med en 

 stor, hvælvet og sammentrykt Overlæbe og en bred Underlæbe. 

 Under Overlæbens Tag sidder, vel beskyttede, kun 2 frugtbare 

 Støvdragere, de forreste af de fire til Blomstens Bygningsplan hos 

 Læbeblomstrede hørende Støvblade, medens de to bagerste er gan- 

 ske rudimentære (Fig. 4, r). Støvtraadene af de to frugtbare Støv- 

 dragere (Fig. 4, str) er her meget korte og tilleddede til et langt 

 traadformet Legeme, som er Støvknappens meget stærkt forlæn- 

 gede s. k. Knapbaand (Fig. 4, k). Dette findes vel hos alle 

 Støvknapper, liggende mellem Knappernes to Halvdele; men sjæl- 

 dent er det videre fremtrædende, som f. Eks. hos Viol (BNF, 

 Tav. 223, 4 og Tav. 224, 4), hvor det danner et gulbrunt Vedhæng 

 ovenfor Knappen. Hos Salvie er ved Knapbaandets Forlængelse 

 de to Halvdele af Knappen adskilte fra hinanden; en frugtbar Del 

 sidder nærmest under Overlæbens Spids (Fig. 4, s), en gold Del i 

 Kronens Svælg (Fig. 4, p). Blomsterne er førsthannede. Ved Be- 

 søg af et Insekt under Hanstadiet, i hvilket Arret er placeret over 

 de frugtbare Støvknap-Halvdele (Fig. 4, m), vil Insektet støde sin 

 Pande mod den golde Del af Knappen (se Pilen i Fig. 4); herved 

 vippes den frugtbare Del ned paa Dyrets Ryg, hvor Støvet afsættes. 

 Naar Insektet derefter besøger en Blomst i Hunstadiet, vil dets 

 „støvede" Ryg netop mødes med den lange Griffels to tilbage- 

 rullede Ar (Fig. 4, m) og afsætte Støvet dér. Og paa denne Maade 

 opnaas en stor Sikkerhed for Fremmedbestøvning. 



Tidligere var Eng-Salvie, som har hjemme i Central-Europa, 

 anvendt i Medicinen. Dens Slægtning, Læge-Salvie {Salvia offi- 

 cinalis L.), der vokser i Sydeuropa og er en lille Busk, benyttes 

 endnu og findes derfor plantet i gamle Haver; dens Blade inde- 

 holder en æterisk Olie („Salvieolie"), et Bitterstof m. m., der be- 

 tinger Anvendelsen til Mundvand, sveddrivende Midler m. m. 



Andre Arter har ved deres prægtige, blaa eller skarlagenrøde 

 Blomster faaet Betydning som Prydplanter, og atter andre indslæbes 

 undertiden som Ukrudt i Græsmarker og ved Byer. 



Mentz og Ostenfeld. Xorclens Flora. Tilla-gsbind. 4 



