63 



Kantlyngens Grene er forneden nedliggende og rodslaaende 

 og ofte skjult af Hedens andre Planter, især Mosser og Laver, 

 undertiden ogsaa af Jord. Frem i Lyset rager de talrige, oftest 

 oprette bladbærende Skud fra de sidste Aar. De smaa korte og 

 smalle Blade sidder overmaade tæt og i 4 skarpt markerede Rækker, 

 der gør Skuddene udpræget firkantede og berettiger Benævnelsen 

 „Kantlyng". Her dannes ingen Skudkæde som hos de fleste andre 

 Dværgbusko, f. Eks. Blaabær (se herom BNF, S. 110), i det Side- 

 skuddene er forholdsvis smaa og faa; de mange Skud forlænges 

 aarligt med et nyt Aarsskud, der er en direkte Fortsættelse af samme 

 Skud (Monopodium), en Forgreningsmaade, der er ejendommelig for 

 Naaletræerne (se herom under Rødgran, BNF, S. 416). Bladene er 

 opad rettede (Fig. 2). Overfladen, der er 

 trykket ind til Stammen og derved vel 

 beskyttet, er tyndhudet og bærer talrige 

 Kirtelhaar. Undersiden er stærkt udviklet, 

 dels med to udad og til Siden vendte 

 Flader, hvis Hud er tyk og som inden- 

 derfor rummer det særligt assimilerende 

 Væv, dels med en dyb Fure, der er tynd- Fig. 6. Tværsnit af Bladet 

 hudet og stærkt haarklædt, og i hvilken af Kantlyng; forstørr. 

 det transpirerende Væv med dets Spalte- ^^ aimmg. 



aabninger er gemt (Tekstfig. 6). 



Blomsterne sidder enligt i Bladhjørnerne paa lange tynde Stilke 

 (Fig. 1). Deres hængende, klokkeformede Krone (Fig 3) er hvid og 

 duftende. Støvdragerne (Fig. 4) er udstyrede med 2 lange Vedhæng 

 („Horn"), der ligesom hos andre Lyngplanter og Arter af Slægten 

 Bølle (se BNF, Nr. 141, S. 110-111) er virksomme ved den af 

 Insekter iværksatte Bestøvning. Frugten er en Kapsel med talrige, 

 smaa Frø (Fig. 5). Kantlyng blomstrer i Højsomren. 



Moslyng (B) har ikke den samme Betydning for Sammen- 

 sætningen af de arktiske Heders Vegetation som Kantlyng. Den 

 findes kun pletvis og foretrækker fugtigere og mere mosrige Vokse- 

 pladser, ofte nær Vandløbene og sammen med Dværgpile (BNF, 

 Tav. 382). I Norge findes den i Fjældene, især ovenfor Birkebæltet, 

 fra Sæterdalen og til det nordligste. I Island er den almindelig, 

 medens den i Grønland naar fra Sydspidsen til Melville Bugten 

 (ca. 73" n. Br.). 



Planten ligner selv Mosset, hvorimellem den vokser, og kan 

 ved en flygtig Betragtning forveksles dermed. De tynde, fine- 

 Stængler er nedliggende og beklædt med meget tæt siddende, smaa 

 og opad rettede Blade, der ikke som hos Kantlyng er stillet i regel- 



