102 



iøjnefaldende og mere eller mindre skjult i Græsdækket paa de 

 Bakker, Overdrev og Enge, hvor den vokser. Den er i Danmark 

 ret sjælden og kun fundet paa Sjælland, Fyn, Samsø og i det øst- 

 lige Jylland. I Norge mangler den. 



Ved Hjælp af lange underjordiske Udløbere er Dansk Astragel 

 en noget vandrende fleraarig Urt. De overjordiske Skud er ned- 

 liggende eller opstigende og bærer Blade med 7 — 12 Par smalle 

 og ved deres Behaaring graalige Smaablade. Akselbladene er ved 

 Grunden sammenvoksede til en kort Skede. Lysskuddene bærer for- 

 oven langstilkede, korte Aks af opad rettede og violette, sjældent hvide 

 Blomster (Fig. 2); det sambladede Bæger er graat behaaret. Bæl- 

 gen er kort og tyk og hvidgraat laadden (Fig. 3 og 4); den inde- 

 holder kun ganske faa, nyreformede Frø (Fig. 5). 



Tav. 617. Fig. 1. Blomstrende Plante med Udløbere. Fig. 2. Blomst i 

 naturlig Stilling, mod Slutningen af Blomstringstiden (Vi). Fig. 3. Frugtstand. 

 Fig. 4. Bælg med det visnende Bæger (Vi) og 2 Frø (\'i). Fig. 5. Frø fVi). 



618. Blære-Astragel, Astragalus penduliflorus Lam. 



I Modsætning til de øvrige i Norden voksende Astragel-Arter 

 har Blære-Astragel stift oprette Stængler. Den bliver omtrent en 

 halv Meter høj og er fleraarig. Bladene har ca. 12 Par smaa, 

 elliptiske Smaablade. Blomsterne sidder i en kort Klase paa en 

 lang og udspærret Stilk og har gullig Krone (Fig. 1). De trinde og 

 oppustede Bælge (deraf Navnet Blære-Astragel) adskiller sig fra 

 de andre Arters Bælg ved kun at være enrummede; de aabner 

 sig, naar man klemmer paa dem, med et lille Knald, ganske som 

 hos Blærebusken (Co^M^ea arhorescens h.), der i vore Haver meget 

 almindeligt dyrkes som Prydbusk. 



Blære-Astragel vokser i Central -Asien (f. Eks. paa Altai- 

 Bjærgene) og paa høje Bjærge i Europa (Pyrenæerne, Alperne, 

 hvor den gaar til en Højde af 1600 m o. H.). Til Skandinavien 

 er den formodentlig indvandret øst fra, men forekommer kun faa 

 Steder i Sverige, først fundet paa Byberget i Haverø Sogn (Medel- 

 pad). Til Norge er den ikke naaet, ligesom den ogsaa som Bjærg- 

 plante naturligvis mangler i Danmark. 



Tav. 618. Fig. 1. Blomsterstanden (Farven lidt for mørkegul). Fig. 2. 

 Stykke af Stænglen med Frugter. Fig. 3. Frø (Vi). 



619. Enblomstret Fladbælg, Lathyrus sphæriciis Retz. 



Medens de i BNF omtalte Arter af Fladbælg (Tav. 315-317), 

 og ogsaa den efterfølgende, er fleraarige, er Enblomstret Fladbælg 



