115 



Tav. ()29. Fig. 1. Del af et større Individ, set ovenfra, baade med tve- 

 kønnede Blomster og Hunblomster. Fig. 2. Et lille Parti af et stort og gammelt 

 Individ, set nedenfra. Fig. 3. Et Par smaa Skud fra Fig. 1 i Blomstring. Fig. 4. 

 Hunblomst (Vi). Fig. 5. Hanblomst C/i). 



630. Arktisk Pragtstjærne, Melandrium apetalum (L.) Fenzl. 



Paa BNF, Tav. 342, er afbildet begge de i Danmark voksende 

 Arter af Pragtstjærne, og Bygningen af de ejendommelige særkøn- 

 nede Blomster er forklaret. I Sammenligning med disse 2 statelige 

 og iøjnefaldende Planter er den paa Tav. 630 gengivne Arktisk 

 Pragtstjærne en uanselig, men iøvrigt meget særpræget Plante, 

 der kun træffes i arktiske Egne, saaledes indenfor Sverige i det 

 nordlige Lapland og i Norge paa høje Fjælde fra Hardangervidden 

 til Vest-Finmarken. Paa Island og Færøerne mangler den, men 

 den lever i Grønland og i mange andre arktiske Egne. 



Arktisk Pragtstjærne er fleraarig, 10—20 cm høj. Fra den 

 lodrette og grenede Rodstok udgaar saavel rosetstillede Bladskud 

 med aflange og tungeformede Blade som blomstrende Skud, der 

 bærer 2 — 3 Par smalt lancetformede eller næsten linjeformede 

 Stængelblade og ender med en enkelt, nikkende Blomst. Blomsterne 

 er noget forskellige baade i Størrelse og i Bygning. Den større 

 Blomst, som er afbildet i Fig. 2, er den hyppigst forekommende 

 og bestaar af et stort, oppustet og af mørke, korthaarede Nerver 

 stribet Bæger, der i Spidsen bærer 5 smaa trekantede Flige; de 

 slutter saa tæt sammen, at der kun dannes en lille Aabning, 

 nedenfor hvilken Bægeret er svagt purpurfarvet. Indenfor Bægeret 

 ses 5 rødlige i Spidsen indrullede Kronblade. Det latinske Arts- 

 navn apetalum, der egentlig betyder „kronløs", er altsaa for saa 

 vidt misvisende, som Kronblade virkelig findes, men blot ikke sés. 

 Blomsten indeholder endvidere Støvdragere og en Støvvej med stor 

 Frugtknude, 5 lange Grifler og Ar. Muligvis er denne Blomst 

 klejstogam (BNF, S. 176) og altsaa selvbestøvende; maaske besøges 

 den af langsnablede Insekter. 



Den anden og sjældnere forekommende Slags Blomster (Fig. 4) 

 har lidt mindre Bæger, og de hvidgule eller isabellafarvede Kron- 

 blade stikker her udenfor Bægeret; Støvdragerne er længere, og 

 Støvvejen mindre. Begge Slags Blomster er vel tvekønnede, men 

 den første anses af nogle Botanikere for at være mere hunligt 

 præget end den sidste, der til Gengæld nærmer sig et hanligt 

 Præg og tillige i mindre Grad gør Indtryk af at være klejstogam. 



Efter Bestøvningen og under Frugtmodningen retter Blomster- 

 stilken sig op, og den af Bægeret omgivne Kapsel (Fig. 5) aabner 



