119 



Bladenes Rand er tæt besat med meget smaa Tænder (Fig. 3), 

 der har givet den Navnet Skarp (eller Skarpbladet) Fladstjærne. 



I Maj — Juni Maaned udfolder Planten ofte en Rigdom af 

 snehvide Blomster, hvis Kronblade er kløvede til Midten og dob- 

 belt saa lange som Bægerbladene. Blomsterne er saaledes mere 

 anselige end hos nogen anden Fladstjærne-Art i Norden. Herved 

 bliver Skarp Fladstjærne let kendelig fra de nærmest beslægtede 

 Arter, især Græsbladet Fladstjærne (BNF, Tav. 345 A) ; ved Sam- 

 menligning mellem disse to Arter vil man iøvrigt bemærke, at 

 Dækbladene i Blomsterstanden hos den sidste er hindeagtige, men 

 hos Skarp F. løvbladagtige, om end betydelig mindre end de al- 

 mindelige Løvblade. Hertil kommer yderligere den Forskel, at 

 Kapselen af Skarp Fladstjærne er næsten kuglerund eller en Smule 

 fladtrykt, medens den hos andre Arter (se Fig. 4, Tav. 345) er aflang. 



Skarp Fladstjærne er, som allerede nævnt, hyppig i Løvskove 

 i Danmark, men den trives bedst paa den muldede Bund, hvor den 

 ofte kan danne ret store, løst pudeagtige Bevoksninger. Udenfor 

 Skoven kommer den ikke; den kræver Skygge og den fugtige Luft. 

 I det sydvestlige Norge findes den i Lavlandet, især i Vest-Agder 

 og Kogaland. 



Tav. 633. Fig. 1. Afskaarne, blomstrende Skud. Pig. 2. Tætbladede Skud, 

 September. Fig. 3. Lille Stykke af et Blad, der viser den fint savtakkede Kant 

 (ca. 70. Fig. 4. Kronblad og Støvdrager (VO- Fig. 5. Moden, aaben Kapsel C/i). 

 Fig. 6. Frø (ca. Vi). 



634. Strandarve, Hojichenya peplo'ides (L.) Ehrh. 

 N. Strandarve. Isl. Berjaarfi, Fjoruarfi. 



Paa Forstranden langs sandede Kyster finder man meget ofte 

 en ejendommeligt udseende Plante, den eneste Art af Slægten 

 Honclcenija, Strandarve. Ved lange, i den sandede eller grusede 

 Jord krybende, blege Jordstængler, hvis Længde er maalt til 3 å 

 4 m, breder Planten sig, og herfra sender den overjordiske Skud 

 op i Lyset. Ejendommeligt er, at der paa Rodstokken findes et 

 meget stort Antal Dværgskud, der lejlighedsvis kan vokse ud til 

 Langskud. Lysskuddene er 5—25 cm lange og har en firkantet 

 Stængel. De bærer som hos saa mange andre Strandplanter tykke 

 og kødede Blade; de er af Form ægforraet-elliptiske, blanke og glatte. 



Langt fra at standses i sin Vækst vil Strandarve, saafremt 

 den dækkes af Sand, hurtigt danne nye Skud, der bryder frem til 

 Overfladen. Ved at samle Sandet mellem Skuddene danner den ofte 

 ganske smaa, kuplede Klitter, og disse friskt grønne Puder staar 

 i en ejendommelig Modsætning til de hvide Sandflader. Det samme 



