138 



er elliptiske og spidse. Blomsterne (Fig. 3 og 4) er rødviolette og 

 navnlig paa Læben mørkere plettede og tegnede. Stænglen er hul, 

 hvorved denne Art adskiller sig fra Plettet Gøgeurt (O. maculatus, 

 Tav. 399), som den ellers ligner en Del. Den bliver 15 — 30 cm 

 høj og blomstrer i Maj — .Juni. 



Tav. 646. Fig. 1. Den bladbærende Del af Stænglen. Fig. 2. Blomster- 

 stand. Fig. 3. Blomst set forfra C/i). Fig. 4. Blomst set fra Siden, med den 

 snoede Frugtknudes øvre Del (^/i). 



647. Sværd-Skovlilje, Cephalanthera longifolia (L.) Fritsch. 



Slægten Skovlilje er ejendommelig ved at have en Rodstok 

 og ingen tykke Ammerødder, og ved at Blomsterne er helt eller 

 næsten siddende, saaledes at Frugtknuden er snoet. I BNF af- 

 bildedes paa Tav. 414 en Art med hvidgule Blomster, og her føl- 

 ger nu en anden med næsten helt hvide Blomster, idet kun Læbens 

 Spids (Fig. 4) har et gult Anstrøg. Denne Art, Sværd-Skovlilje, 

 kendes iøvrigt paa sine smalle, linje-lancetformede Blade og Blom- 

 sterstandens smaa Støtteblade. 



Ligesom de andre Arter af Slægten træffes den i Løvskove, 

 især paa kalkrig Bund og er en sjælden Plante. I Danmark fin- 

 des den adskillige Steder paa Øerne samt nogle enkelte Steder i 

 Jylland, og i Norge — meget sjældent — i Kystegnene paa Syd- 

 og Vestlandet. Den bliver 20 — 35 cm høj og blomstrer i Juni — Juli. 



Tav. 647. Fig. 1. Rodstokken og den nederste Del af den oprette Stæn- 

 gel. Fig. 2. Øvre Del af Skuddet med Løvblade og Blomsterstand. Fig. 3. 

 Blomst; et af de ydre Blosterblade er bøjet tilbage og afklippet, saaledes at 

 man ser Blomstens Indre (-A). Fig. 4. Læben og Griffelstøtten set fra Siden 

 (Vi). Fig. 5. Griffelstøtten, efter at Læben er fjærnet; man ser 4 Støvmasser 

 og nedenfor dem Arfladen (Vi). 



648. Bredbladet Hullæbe, HeUehorine latifolia (L.) Druce. 

 Slægten Hullæbe staar Skovlilje nær, men Blomsterne er ty- 

 deligt stilkede og med snoet Stilk, medens den korte Frugtknude 

 ikke er snoet ; endvidere har Læben en helt anden Form (se Fig. 6). 



I BNF afbildedes Sump-Hullæbe (Tav. 413), som vokser i 

 Moser og paa Enge; de andre Arter findes i Skove, og af disse er 

 den paa Tav. 648 afbildede Art den almindeligste. Den findes i 

 Reglen i ret stærk Skygge i Løvskove og kan endog klare sig, 

 hvor der kun er meget lidt Lys; men paa den anden Side træffes 

 den ogsaa paa helt lysaabne Steder, saaledes f. Eks. i Klitter. 

 Dens grønbrunlige, ligesom skidne Blomster gør den let kendelig; 

 iøvrigt kan dens Farve variere ikke lidet fra grønligt til rødbrunt. 



