150 



der Rødder, og der fremkommer et stort Antal Sideskud, som stærkt 

 bidrager til Tæppedannelsen, og som forøvrigt kan løsnes fra For- 

 bindelsen med Moderplanten og danne Grundlag for nye Individers 

 Opstaaen. Meget ejendommeligt er det, at Knopperne er forskudte 

 fra Bladhjørnerne, saa at Skuddene kommer til at sidde lige ud 

 for det Blad, der følger efter Støttebladet. 



Paa Voksepladser, hvor Vandet i tørre Perioder svinder bort, 

 og paa magrere Bund opnaar Tæppegræs ikke den samme Frodig- 

 hed, som hvor der stadigt og rigeligt tilføres Vand ; den bliver 

 mindre i alle Dele og ikke tæppedannende (Fig. 1). 



Bladskederne er ofte violette, og Bladpladerne undertiden og- 

 saa violet anløbne. 



Tæppegræs har en stor og rigt forgrenet Top (Fig. 3). Smaa- 

 aksene er 2-blomstrede (Fig. 4), sjældent 1-blomstrede (hos en Va- 

 rietet). Yderavnerne er oftest rødviolette , sjældent hvidlige ; og 

 Dækbladene er ligeledes violette, men med lysere Rande. Individer 

 paa tørrere Bund har gærne mørkere blaaviolette Avner end de i 

 Vand voksende (Fig. 1). 



Tav. 656. Fig. 1. Spædt Individ. Fig. 2. Skud af et kraftigt Individ. Fig. .3. 

 Top af samme. Fig. 4. Et Smaaaks (7i). 



657. Snegræs, A. Phipijsia alglda (Sol.) R. Br. 

 B. Phiiypsia concinna (Th. Fr.) Lindeb. 



Isl. Snænarvagras. 



Til de allermindste og spædeste Græsarter i Norden hører 

 de to paa Tav. 657 afbildede Arter af Snegræs. De lever begge 

 kun paa Højfjældene, og deres Voksepladser er den af det smel- 

 tende og iskolde Snevand gennemtrængte Bund ; de følger Vand- 

 løbene et kort Stykke ned ad Højfjældets højeste Dele. 



Phippsia algida (A) danner smaa Tuer, der kan minde om 

 Tuerne af Enaarig Rapgræs. Men den er fleraarig, selv om den 

 vel ikke er længe levende og maaske blot bliver 2 — 3 Aar gam- 

 mel. I Juni Maaned ses den at være kun et Par cm høj (Fig. 2) 

 Fra den lille Tue udgaar i Almindelighed flere Straa, der kun ne- 

 denfor Midten bærer Blade; disse er ikke mere end ca. 1 cm lange. 

 Længere hen paa Sommeren vokser Planterne til og kan blive, som 

 Fig. 1 viser det. Smaaaksene er 1-blomstrede. Oftest er der kun 

 1 Yderavne, eller Yderavner mangler helt. Dækbladet er ægdan- 

 net og næsten nerveløst; Forbladet but og udrandet (Fig. 3 og 4). 

 Der findes kun 1 eller 2 Støvdragere. Frugtknuden er paafaldende 

 kort og tyk. 



