14 Veronica. II, 1. 



Bladene linie-lancetformede , spidse, heelrandede eller fjernt og 

 utydeligt tandede, med nedadvendte Tænder; Blomsterstilkene 

 Tidspærrede eller (imod Frugtmodningen) tilbagebøiede, omtrent 

 dobbelt saa lange som de linieformede Dækblade^ 3 — 4 Gange 

 længere end de lancetformede Bægerfiige; Kapselen dybt ud- 

 randet, længere end Bægeret, omtrent ligelang med Griffelen, 

 Hele Planten (hos Hovedarten) glat, Kr. hvid med lysblaa eller bleg- 

 røde Aarer. 6—7. l\. 



/9, villosa (Schum.). F. D. 1561; V. parmularia Poit. & 

 Turp. Stængel og Bid. duunhaarede. 



Paa vaade og oversvømmede Steder ikke sjelden. /5, paa lignende 

 Steder som Hovedarten, især paa Tørvgnind, f. Ex. flere Steder i 

 Nordsjælland! 



y. Kapselen kredsrund, svagt udrandet, noget opblæst. Klasen mange- 

 blomstret (Beccahunga Grisebach). 



26. V. Anagallis L. (Lancetbladet Æ.) H. 19; Drej. n. 22; 

 F. D. 903. 



Stængelen opret; Bladene alle stilkløse, lancetformede, spidse, 

 med halvomfattende Basis, saugtakkede; Klaserne forlængede, 

 mangeblomstrede ; Blomsterstilkene efter Afblomstringen ud- 

 staaende eller opstigende, længere end de linie-lancetformede 

 Dækblade og de lancetformede Bægerfiige; Kapselen af Længde 

 med Bægeret og længere end Griffelen. 



Hele Planten glat. Var. med næsten heelrandede Blade. Kr. bleg- 

 blaa eller blegrød. 6—8. l\ (eller Ø). 



I Moser, • Grøfter og Bække, almindelig udbredt. 



27. V. Beccabuoga L. (Tykbladet Æ.) H. 19; Drej. n. 

 23; F. D. 511. 



Stængelen opstigende, ved Grunden rodslaaende; alle Bla- 

 dene kortstilkede, ægformet-ovale , budte, svagt saugtakkede; 

 Blomsterstilkene efter Afblomstringen udstaaende, omtrent lige- 

 lange med de linie-lancetformede Dækblade, længere enå Bæge- 

 ret; Kapselen omtrent af Længde med Bægeret, lidet længere 

 end Griffelen. 



Hele Planten glat. Bladene kjødfulde, var. næsten heelrandede. 

 Kr. mørkblaa. 6—8. Tj. 



I Dynd, ved Kildevæld og paa andre fugtige Steder almindelig. 



