152 Solanum. V, 1. 



paa solaabne Steder; y, ved Strandbredder i Saudet: Sj. Nykjøbing' 

 (27); Lo II. V. Bredfjed! Ære (10); cT, Lo IL ved Maibølle (5). 



Anm. Fra den hos os forekommende Strandform afvig-er den af 

 Babington beskrevne y , marinnm ved bjerteformede og ikke ørede 

 Blade. 



16. Lyciuni. Bukketorii. 



t 276. L. Tlllgare [Dun. i DC. prodr. XIII, 509] (Gjærde-B.) 

 L. barbarum L. ex part. , Schk. Handb. tab. 46. 



Stængelen buskagtig, med bueformigt- hængende Grene; 

 Bladene lancetformede; Blomsterne enlige eller 2 — 3 samlede, 

 omgivne af Bladknipper fordeelte langs op ad Stængelen; 

 Kronens Rør og Krave ligelange. 



Kr. viol., Bær røde. 6 — 7. 1?. 



Plantes alni. ved Hegn og udbreder sig med Lethed, hvorfor den 

 forekommer forvildet, især i det sydvestlige Sjæll. og Fyen. 



17. Hyoscyaiiius. Buliiieurt. 



277. H. liiger L. (Almindelig B.) H. 259; Drej. n. 236; 

 F. D. 1452. 



Stængelen opret, de nedre Blade stilkede, halvfinnede, de 

 øvre halvtomfattende, bugtet-tandede eller halvfinnede ; Blomsterne 

 kortstilkede, ensidige, fra de øvre Bladbjørner. 



Klæbrig-haaret, har en ubehagelig, bedøvende Lugt og er giftig. 

 Kronens Krave gulgraa med mørkviolette Aarer, Røret indvendigt 

 mørkviol. 6—7. Q. 



/5, agrestis Fr. (H, agrestis W. K.) H. N. VIII, 8. 

 Lavere, med gule Kroner. Ø. 



Paa grusede Steder omkring Byer ikke sjelden. /S, paa dyrkede 

 Marker (af denne har jeg dog ikke seet Expl. fra Danmark). 



18. Datura. Pigæble. 



278. D. Stramonium L. (Giftig P.) H. 258; Drej. n. 

 235; F. D. 436. 



Stængelen oventil gaffeldeelt, med Blomsterne enlige, kort- 

 stilkede i Greenvinklerne ; Bladene ægformede, grovt og uregel- 

 mæssigt bugtet-tandede ; Kapselen beklædt med Blødpigge. 

 Grøn, næsten aldeles glat, giftig. Kronen hvid. 7—9. Q. 



