268 Epilobium. YIII, 1. 



løse og omfattende med lidet nedløbende Basis, elliptiske eller 

 æglancetformede , tandet saugtakkede , modsatte , de øvre af- 

 vexlende; Bægerfiigene kort braadspidsede; Arret 4 -kløvet; 

 Frøene fiint kornet-vortede, omvendt-ægformede, ved Grunden 

 spidse. 



Stgl. 3—5' høi, grenet, Ledstykkerne undertiden oventil med 

 svage Linier af de nedløbende Bladrande. Kr. store, 2 — 3 Gange 

 længere end Bæg., smukt røde. 7—8. %. Var. i Henseende til Be- 

 klædningen o. s. V. 



/S, micranthum! Stgl. og Bid. tæt fløielshaarede; Blst- 

 mindre, Kr. neppe ^/2 Gang længere end Bægerfligene. 



Ved Sø- og Aabredder, i Tørvmoser, abn. udbredt. /S, ved Bred- 

 derne af Sorø Sø! « 



X E. roseo-jpuhescens! Bastardform af E. roseum og E. 

 pubescens. Forskjellig fra førstnævnte ved oprette Blomster- 

 knopper, fra Grunden til Spidsen duunhaaret Stængel og 

 større Blomster, fra sidstnævnte ved stilkede, skarpt saug- 

 takkede Blade, tilspidsede Bægerflige og nedentil svagt kantet 

 Stængel. Alle Expl. med golde Frøe. 



Mellem Stamarterne paa fugtige Steder i St. Jørgens Præste- 

 gaards Have ! 



3. Oenothera. IVatlys. 



t 528. Oe. biennis L. (Toaarig N.) PI. 418; Drej. p, 

 150; F. D. 446. 



Bladene spredte, utydeligt tandede; Rodbladene (det første 

 Aars) elliptiske, langstilkede; Stængelbladene (det andet Aars) 

 elliptiske eller bredt lancetformede, kortstilkede; Kronbladene 

 længere end Bægerfligene og Støvdragerne, omtrent halvt saa 

 lange som Bægerrøret. 



Stgl, 2 — 3' høi, svagt haaret og ru af Haarenes udvidede, ved- 

 blivende Basis; Kr. store, Ijsgule, kun aabne om Natten. 6—8. 0. 



Oprindelig indført som Siirplante, forekommer nu som Ukrud i 

 og omkring Haver og stundom længere fra dyrkede Steder, f. Ex. 

 Falst. i Strandsandet ved Hesnæs; Langel, ved Hou (H.). * 



Anm. Oe. muricata Murray (H. II, 175; F. D. 1752), som ad- 

 skilles ved mere haaret og ru Stængel, smalere, mere tandede Blade 



