Vaccinium. VIII, 1. 273 



C. Oxycoccos. Bladene stedsegrønne; Kronen 



hjulformet; Støvknapperne uden Tilhængsler 



ved Grunden. 



539. V. Oxycoccos L. (Tranebær). F. D. 80 ; Oxj^coccos 

 palustris Pers., H. 429; Drej. n. 423; Ilchb. XVII, tab. 1169. 



Stængelen traadformet, krybende; ^/ac/ene ægformede, heel- 

 randede med tilbagerullet Rand, paa Underfladen blaagraae; 

 Blomsterne langstilkede, enlige eller samlede til en faablomstret 

 HalvsJxjærm i Enden af Grenene; Bægerfligene nyreformede; 

 Kronfiigene tilbagebøiede. 



Kr. ros., Støvknapperne brandgule; Bær carmoisin. 6 — 7. jy, 

 I Tørv- og Hedemoser, især mellem Sphagnum, alm. udbredt. 



9. Daphne. Kjælderhals. 



t 540. D. lezereum L. (Pebertræ). H. 434; F. D. 268. 



Bladene lancetformede , med størst Brede ovenfor Midten, 

 heelrandede; Blomsterne i afbrudte Ax, dannede af 2 — 3-blom- 

 strede Nøgler langs opad de aargamle Grene; Blomsterdækket 

 med udvendig haaret Rør og ægformede Flige. 



En lav Busk med ros., vellugtende Blst., som udspringe før de i 

 Spidsen af Grenene fremkommende Blade; Fr. høirød. 3—4. f,. 



Er neppe oprindelig vildvoxende i Danmark, men dyrkes alm. i 

 Haver, fra hvilke den stundom forekommer forvildet: Sj. Frydenlund 

 (H.); F. St. Jørgcnsgaard! J. Enge mellem Krat ved Kjærsholm S. 

 for Viborg (7), Kolding (H.). 



II. Digyuia. 



10. Chrysospleiiiuni. Milturt. 



541. C. alternifolium L. (Almindelig M.) H. 467; Drej. 

 n. 453; F. D. 366. 



Stængelen opret, udeelt; Bladene nyreformede, rundtakket- 

 lappede; Rodbladene langstilkede; Stængelbladene kortstilkede, 

 afvexlende; Blomsterstanden en endestillet, fladtrykt Qvast. 

 4—5" høi. Blst. gule. 4—5. "2^. 

 I fugtige Skove, især ved Kildevæld, alm. 



Ilaandb. i den danske Flora. -i o 



