274 Chrjsosplenium. VIII, 2. 



542. C. oppositifolium L. (Smaabladet M.) H. 467- 

 Drej. n. 452; F. D. 365; H. N. XIV, 47. 



Stængelen opstigende, ved Grunden rodslaaende, ofte grenet ;. 

 alle Bladene modsatte, ægformet-kredsrunde, ved Grunden af- 

 smalnede til en kort Bladstilk, rundbugtede; Blomsterstanden en 

 endestillet, fladtrykt Qvast. 



4—6" høi. Bid. mindre end hos foreg.; Blst. grøngule. 5. 1\, 

 Paa lignende Steder som foreg., men mindre hyppig: i Balv- 

 eens østlige Skove ikke sjelden, sparsommere mod V- ; F. sporadiske 

 Vissenberg (H.), Nyborg (4), Caroline - Amaliehmd ved Svendborg! 

 OllerupKohave! o. fl. St. mod S. (12); i Sj. sjelden: Gisselfeldt (H.)^ 

 Steensby Skov (Rosenørn-Lehn), Langebæk (Knæckenborg). 



III. Trigynia. 



11. Fagopyruni. Boghvede. 



543. F. tataricuni [Gårtn. fruct. II, p. 182, t. 119| 

 (Tatarisk B.) Drej. p. 152; Polygonum L. 



Bladene hjerteformet - piilformede , tilspidsede; Blomsterne 

 i tætte Klaser; Frugten spids, 3-kantet med bugtet-udrandede 

 Kanter og graaagtig, rynket Overhud. 



Blst. grønlig-hvide. 7—8. Ø. 



Ukrud mellem Boghvede og anden Sæd, sjeldnere paa Øerne end 

 paa Halvøen, hvor den tillige undertiden dyrkes. I* 



t F. esculentum [Moench. meth. p. 290] (Almindelig B.) 

 Drej. p. 152; Polygonum Fagopyrum L., H. 444. 



Bladene langt tilspidsede; Frugten tilspidset, 3-kantet, med 

 heelrandede Kanter og jævn, sort, ofte glindsende Overhud;, 

 forøvrigt som foreg. 



Blst. hvide ell. ros. 6—7. Ø. 



Dyrkes alm., især i sandige Egne, og forekommer af og til for- 

 vildet. #. 



