Spiræa. XII, 2. 335 



b. Buskagtige, uden Axelblade. Blomsterstanden 

 kl ase formet. 



t 659. S. salicifolia L. (Pilebladet M.) Engl. bot. t. 

 1468. 



Bladene lancetformede, skarpt saugtakkede, glatte ; Blom- 

 sterstanden en sammensat Klase med korte Grene. 



Kr. hvide eller lysrode. Var. med Blst. i pyramideformet Top 

 (/S, paniculata Willd.). 7—8. j^. 



Oprindelig indført som Siirbusk, men forekommer hist og her 

 forvildet i Skove og ved Gjærder, f. Ex. Sj. Rudcrhegn! Mose S. for 

 Dronninggaard (14), Gamle Mose ved Lyngby (20); F. Tvede, Dongs- 

 høirup, Ollerup, Rødkilde (12); J. Kolding (28); SI Terp (1). 



t S. tomentosa L. Bladene elliptiske , grovt saugtakkede, 

 paa Underfladen hvidfiltede; Blomsterstandeii en pyramideformet 

 Top med længere Grene. 



Kr. ros., mindre end hos foreg. \ — 7. "U. 



Forvildet i Ruderhegn (24). 



III. Polygynia, 



8. Rosa. Rose.*) 



a. Spinosissimæ. Aarsskuddene tæt beklædte m e d 



Torne. Bægerfligene (oftest) hele. 



660. R. pinipinellæfolia L. (Pimpinelle-R.) Fr. nov. p. 

 156 5 H. N. X, 52; R. spinosissima L. sp. , H. 554; F. D. 

 398. 



Stængelen og Grenene (især de yngre) tæt beklædte med 

 kortere og længere, rette eller svagt krummede Torne og 



*) Alle danske Arter af denne Slægt have uligefinnede Blade med 

 en i omtrent dens halve Længde tokløvet Bladskede. Et af de 

 vigtigste Kjendetegn mellem Arterne er (efter Fries) at søge 

 i Underbægerets (Hybenets) Beskaffenhed, idet dette snart er 

 læderagtigt, snart kjødfiildt eller melet, snart tidligere, snart se- 

 nere modnende. Behandlingen af denne vanskelige Slægt skylder 

 jeg for en stor Deel Cand. theol. M. T. Lange. 



