Polygala. XVII, 2. 463 



II. Octandria. 

 3. Polygala. Mælkurt. 



909. P. Tulgaris L. (Almindelig M.) H. 751; Drej. n. 

 707; F. D. 516; Rchb. ic. I, 52—53; H. N. XIV, 32 b. 



De nedre Blade elliptiske, de øvre længere, lancetformede; 

 Biaserne endestillede, oo -blomstrede; Dækbladene 3 (det ene 

 større), aflPaldende ved Afblomstringen; de 2 større Bægerblade 

 elliptiske , 3-nervede , med i Spidsen sammenstødende Nerver, 

 Sidenerverne udadtil forgrenede , med sammenløbende Grene ; 

 Kapselen omvendt-bjerteformet; kortere og oftest smalere end 

 de større Bægerblade. 



6 — 7. %. Var. i Henseende til Blomsternes Størrelse og Farve 

 (blaa, ros. og hvide) , Bægerbladenes Længde og Brede i Forhold til 

 Kapselen o. s. v. De meest afvigende Former ere: 



* oxyjptera (Rchb. ic. I, 47 — 49). Stænglerne talrige, ned- 

 liggende; Klasen ensidig; de større Bægerblade smalere end 

 Kapselen. 



Hovedarten forekommer meget alm. paa udyrkede Græsmarker, 

 Bakker og solaabne Steder i Skove; * paa Lyngheder og Overdrev 

 ikke sjelden, især paa Halvøen. 



910. P. depressa [Wenderoth Schrift. d. Ges. z. Marb. 

 p. 1, t. 1] (Spæd M.) Drej. i Krøy. Tidsskr. I, p. 226; Coss. 

 & Germ. Atl. tab. VIII; P. serpyllacea Whe. ; P. vulgaris 

 * depressa Fr. Mant. 2 ; Lge. Haandb. 1 Udg. p. 405. 



Stænglerne talrige, fine, nedliggende, med oftest modsatte 

 Grene; de nedre Blade modsatte, bredt elliptiske eller omvendt- 

 ægformede; Klaserne faa- (4 — 6-) blomstrede ; fra de øvre Blad- 

 hjørner udgaae Blomstergrene , der naae meget høiere end 

 den endestillede Klase (som derved bliver tilsyneladende side- 

 stillet, forøvrigt som foreg. 



Ved de lavere og finere Stængler, frisk grønne, noget kjødfulde 

 Blade og faae, men store, smukt blaae Blst. let kjendelig fra foreg. 

 7—9. % 



I Lyngmoser mellem Sphagnum, sjeldnere end foreg, og kun be- 

 mærket paa Halvøen: J. ved Eveldrup (Dr.), SI. Gram (8), Marie- 

 skoven ved Flensborg! 



