Hieracium. XIX, 1. 517 



Bladene omvendt ægformet-lancetformede , graagrønne, paa 

 begge Flader stivhaaredc og paa Underfladen hvidgraae af en 

 tæt stjerneformet Duun; Skaftet bladløst; de ydre Kurvblade 

 budte, de indre spidse. 



Skaftet 2 — 8" høit, tilligemed Udløberne stivhaaret, desuden ofte 

 oventil ligesom Kurvbladene beklædt med sorte KirteUiaar. Blomster- 

 kurvene meget større end hos de andre Arter af Afdelingen a. 5—7. 

 H. Var. med Udløberne omdannede til bladede Blomsterstængler, 

 uden Udløbere og 



/?, pilosisdmum Fr. Rodstokken stærkt udviklet, Skaft og 

 Udløbere korte, tæt beklædte med stive, ved Tørring rust- 

 brune Ilaar. 



Ved Gjærder, paa tørre Græsmarker og Bakker meget alm. — 

 /9, Sj. paa Nykjøbings Lyng (9!) De øvrige af Fr. anførte Former 

 •har jeg ikke fundet hos os. 



bb. Blomsterhurvene i Regelen fiere, qyast- eller halvshjærmformigt 

 samlede i Spidsen af Stængelen. Kronen ensfarvet paa hegge Flader. 



(i, Rodstokken krybende, med forlængede Udløbere; Kurv- 

 bladene budte. 



1003. II. AuriculaL. (Lancetbladet H.) Fr. 1. c. p. 14; 

 H. 817; Drej. n. 773; F. D. 1111; H. N. VI, 6; XI, 14. 



Bladene laneetformede , i Spidsen bredere og budte, heel- 

 randede, nøgne*), glatte, ved Grunden randhaarede, blaaagtigt 

 duggede; Skaftet alm. 1-bladet; Halvskjærmen dannet af 2 — 5 

 Blomsterkurve; alle Kurvbladene budte; Griffelen guul. 



Udløberne mod Spidsen stivhaarede, paa kraftige Expl. ofte i 

 Spidsen blomsterbærende; Skaftet V3 — 1' høit, nedentil næsten glat, 

 foroven beklædt med Haar, sorte Kirtler og stjerneformet Duun (Paa 

 smaae Expl. forekommer ofte kun 1 Kurv, paa store stundom flere 

 end 5 og 2—3 Blade paa Skaftet (H. dubium H. 817). Kr. guldgule. 

 6—7. T|. 



Paa Bakker, Græsmarker og høie Enge, alm. udbredt, dog neppe 

 saa alm. som fore"-. [* 



*) Udtrykket nogen bruges i denne Slægt for at betegne Mangel af 

 den stjerneformede Duun, glat om Mangel af længere Haar- 

 beklædning. 



