Lappa. XIX, 1. 53 1 



flere Characterer som især ved et forskjelligt Habitus, og- da denne 

 Forskjellighed har vedligeholdt sig ved gjentagne Udsædsforsøg i den 

 herværende bot. Have, har jeg ingen Tvivl om dens Ret til at op- 

 stilles som en egen Art. (Om Schkuhr har kjendt og indbefattet 

 denne under sin A. minus, har jeg ikke kunnet udfinde, men at han 

 fortrinsviis skulde have tænkt paa den, anseer jeg ikke for rimeligt paa 

 Grund af dens stedse høie Væxt). 



b. Kurvdækkets Skjæl glatte (uden Filt). 



1029. 1. major [Schk. I. c. (Arctium)] (Glat B.) Drej. 

 n. 792; F. D. 2424; Arctium Lappa L. (tildeels), H. 828; 

 Lappa officinalis All., Rchb. XV, 812. 



Bladene hjerteformede, spidse eller budte; Blomsterstanden 

 halvskjærmformet ; Blomsterkurvene i yngre Tilstand kugleformede, 

 tilsidst noget fladtrykte ; alle Kurvhladene linieformede, grønne, 

 i Spidsen guulbrune, hagekrummede, de ydre tilbagebøiede, de 

 mellemste og indre oprette. 



3—4' høi og kraftig af Væxt. 7—9. 0. 



Ved Veigrøfter, omkring Byer: alm. i Landets frugtbare Egne (den 

 hyppigste Art i Fy en og \t?i?i østkysten af Halvøen)^ men bliver 

 sjeldnere eller forsvinder aldeles paa den magrere Jordbund (mangler 

 f. Ex. aldeles ved Helsingør (21) og i Jyllands Hedeegne!) «" 



\1. Serratula. Skjær. 



1030. S. tinctoria L. (Engeskjær.) H. 830; Drej. n. 

 791; F. D. 281; Rchb. XV, 802. 



Stængelen opret, i Spidsen halvskjærmformigt grenet; Bla- 

 dene lancetformede eller elliptiske , tilspidsede , skarpt saug- 

 takkede, varierende i Indskjæring mellem hele og lyreformet- 

 fjersnitdeelte , med i Dybde tiltagende Indsnit mod Bladets 

 Basis. 



Bid. ofte lidet rue paa Underfladen; PI. forøvrigt glat; Kurvbid. 

 i Spidsen brune, Kr. mørkrøde. 7—8, ')\, 



Paa høie Enge, sjeldnere i Kratskove: meget alm. paa Bornh.l 

 ikke sjelden paa LollA i Sj. hist og her (ikke alm.); længere mod 

 V. sjelden: Thorsen g ved Stioul (9), F. Vesteraaby! Lunde pr. 

 Odense (18); J. Aarhuus (H.). * 



18. Onopordoii. Æselsfoder. 



1031. 0. Acanthium L. (Tornvinget Æ.) H. 837; Drej. 

 n. 795; F. D. 909; Rchb. XV, 813. 



34* 



