636 Atriplex. XXI, 5. 



Stænglerne ndhre die eller opstigende, kantede, uden affarvede 

 Striber *), med udspilede Grene ; Bladene æg-muurskeeformede, 

 budt- og rundbugtet-tandede , stundom næsten 3-lappede , de 

 nedre modsatte, budte, de øvre spredte, lancet -spydformede, 

 O Blomsterne tæt samlede i Ax forovenj ^ Blomsterne adskilte, 

 knippestillede eller enlige i Bladhjørnerne; $ Blomsterdækket 

 rudeformet-spydforinet, tandet, paa Ryggen vortet; j^Frøene 

 ujævne, glandsløse." 



Bid. kjødfulde, (tillig-emed Stængelen) graaagtige, især paa Under- 

 fladen, af en tæ.t Beklædning med hvidgraae Skjæl. 8—9. ©. 



j(?, parvifolia (A. rosea å, parvifolia Moq. 1. c.) Spæd og- 

 udstrakt, med meget smaae, rundagtige, svagt rundbugtede eller 

 heelrandede og mindre kjødfulde Blade." 



Ved Strandbredder, sjelden: J. Røddal ved Limfjorden (Beck), 

 Blaavands-Huk (28), Sønderhoe p. Fanø (14); Fekr (M. Vahl, Nolt., 

 Schiøtz!); Falst. ved Gjedserodde (H.); Sj. Frederikssund (Rafn)? 

 ^, Diger ved Husum! "*! 



Anm. Den her beskrevne og i Fl. dan. 1284 afbildede Plante, 

 som synes at være almindelig udbredt langs det vestlige Europas 

 Kyster, har været henført til forskjellige Arter, uden at det, saavidt 

 jeg skjøuner, endnu er godtgjort om den henhører til nogen af disse 

 eller om den ikke rettere maa ansees for en særskilt Art, hvilket jeg 

 anseer for rimeligt. I saa Fald bør den formeentlig beholde det af de 

 nyere engelske Botanikere brugte Navn A. arenaria. Jeg har tidligere med 

 Fries, Grenier & Godron o. Fl. henført den til A. crassifoUa Mey. , men 

 denne altaiske Plante afviger, ifølge Ledehours Afbildning og Expl. 

 i Hornemanns Herbarium, navnlig ved de mindre og axformigt sammen- 

 trængte 9 Blomster, altfor meget fra vor Art til at kunne forenes med 

 denne. Den ved Hallands og Bohusians Kyster voxende A. crassifoUa 

 Fr. er forskjellig saavel fra Meyers og Ledebours Plante som fra den 

 her omhandlede; Expl. fra Dr. Lindeberg tilhøre følgende Afdebng 

 og stemme aldeles overeens med authentiske Expl. af A. Bahingtonii 

 fra England, meddeelte af Babington. Af de ældre engelske Botani- 

 kere, af Hornem. o. Fl. er vor Plante benævnt A. laciniata L. Sp., 

 (non Fl. suec), men dette (muligviis collective) Navn anvendes nu al- 

 mindeligt paa en syd- og østeuropæisk Plante, som er forskjellig ved 

 mere opret Stængel , længere , smalere og mere spidst fligede Blade, 

 mindre og paa Ryggen sjeldent vortede Blomsterdækker, som ere mere 

 tæt samlede i mellembrudte Ax uden mellemliggende Blade (ef H.N.XIV, 

 59). Nærmest forekommer den mig at være beslægtet med A. rosea 

 L., hvortil Fl. dan. 1284 ogsaa citeres af Moquiu (1. c), og det kunde 

 muligviis forsvares at henføre den som en Strandform til denne meget 

 polymorphe Plante , skjøndt den ikke stemmer nøie overeens med 



'■) Hos alle (?) Arter af Afdelingen hb er Stængelen forsynet med 

 stærke affarvede Længdestriber. 



