652 Salix. XXII; 1. 



Bladene ægformet- elliptiske, spidse, fiint og kirtlet-saug- 

 takkede med flere Kirtler ved Grunden af Pladen, raørkgrønne^ 

 glatte; Støvdragerne 5 — 7, med forneden haarede Støvtraade; 

 Kapselen glat, kortstilket; Stilken 2 Gange længere end Kirt- 

 lerne; Griffelen af Middellængde, Arrene i Spidsen tokløvede. 



Saavel Grene som Blade glindsende, glatte, f — f (den sildigst 

 blomstrende af de danske Pile). 7,. 



I Moser og fugtige Kratskove ikke sjelden. 



Anm. Axelbladene beskrives som „ovatæ, rectæ"; jeg har kun 

 3^derst sjeldent fundet disse tydeligt udviklede (kun hos meget stor- 

 bladede vilde Skud) og selv da som meget smaae, kirtellignende Le- 

 gemer, hvorfor jeg har udeladt disses Beskr. blandt Kjendetegnene 

 paa Arten. 



1254. S. cuspidata [Schultz fl. Starg. Suppl. p. 47] (Fire- 

 bannet P.) F. D. 2487; H. N. XV, 61; S. Meyeriana Willd. ; 

 Rchb. 1266; S. fragili-pentandra Wimmer*). 



J5/acfc«e lancetformet-elliptiske, tilspidsede} Axelhladeneh2Å\i 

 hjerteformede, skjæve; Støvdragerne 3 — 4; Kapselens Stilk 3 — 4 

 Gange længere end Kirtlerne; Arrene udrandede; forøvrigt 

 som foreg., men blomstrer omtrent 8 Dage tidligere. (5.) 



Ved Gjærder: Sj. ved Leersøen (19), forhen ved gi. Kongevei! 

 F. Vildvoxende i Moser p. Hindsholm, ved Nielstrup, og ved Hegn i 

 det sydlige ikke sjelden, hist og her i det sydl. og østl. Jyll. (12). 

 ^ Planten er ikke funden hos os, men stundom findes enkelte andro- 

 gyne Rakler paa ^ Planten. «! 



t 1255. S. fragilis L. (Skjør-P.) H. 983; Fr. mant. 1, 

 p. 42; Drej. n. 958; F. D. 2484; Rchb. 1264; H. N. I, 60 

 og XV, 62 a. 



fleeraarige Undersøgelser fundet constante, og jeg er ved Andres sam- 

 stemmende Meddelelser bestyrket i den Formening, at dette For- 

 hold hensigtsmæssigt kan benyttes til Arternes Adskillelse. Be- 

 mærkningerne om Arrenes forskjellige Retning ere mig meddeelte 

 af Hr. Rostrup. Disse Forhold anbefales til yderligere Undersøgelse. 

 *) Prof. Wimmer har i Fl. v. Schles. p. 474 o. flg. , i flere senere 

 Afhandlinger (sml. Anderssons nya bot. Not. 1849 p. 178) og i 

 sin Exsiccatsamling („Salices exsiccatæ") søgt at bevise en stor 

 Mængde Pilearters hybride Herkomst. Uden at gaae ind paa en 

 nærmere Undersøgelse af dette Spørgsmaal, som ikke her vilde 

 have sin rette Plads, skal }e,g kun i Almindelighed bemærke, at 



