Equisetum. XXIII, 5. 693 



/J, serotinum. Den grenede Stængel i Spidsen axbærende. 



6-7. 



I faglige Skovdale, ved Randen af Grofter og Bække, især paa 

 Leer- og Kalkgrund , ikke sjelden i Skovene paa Halvoens Ostkyst, 

 mindre hyppig paa Øerne: F. Middelfart (1), Lundsgaards Klint ved 

 Kjerteminde (2-1), Hvedholm (H,), Magaard! Falst. ved Tromnæs! 

 Mtfen ved Maglevandsfaldet i stor Mængde! Sj. Haraldsted Skov ved 

 Kilden (Aabye), Ledreborg (H.)! Egebæksvang (21)! ^, sjeldnere: paa 

 Moen med Hovedarten! Falst. (Koch); F. Hvedholm (H.), Lunds- 

 gaards Klint (Heiberg). «1 



b. Subvernalia A.^TVLWVL, De frugtbærend e Stængler 

 brune, udvikles omtrent samtidigt med de golde 

 (grønne), Frugtaxet efter Sporernes Udtømmelse 

 henvisnende, men selve Frugtskaftet vedblivende 

 og tilsi dst grenet. 



1330. E. umbrosum [Willd. sp. pi. 5, p. 3] (Lund-P.) 

 H. II, 344; Drej. n. 1615; F. D. 1770; E. pratense Ehrh. ; 

 H. N. VI, 99. 



Det frugtbærende Skaft med ijerne , dybt stribede , hvid- 

 grønne Skeder, spaltede til Midten i 10 — 15 smalt sylspidsede, 

 sortbrune Teender; Grenene udspilede eller bueformigt nedbøiede, 

 alm. ugrenede, 3 — 4-kantede med 3 — 4 tandede Skeder; Tæn- 

 derne ægformede, spidse, 1-nervede, Nerven forsvindende neden- 

 for Spidsen. 



Va— IV2* høi, Stgl. og Grene rue; Stængelens Furer dybere end 

 hos følg. 5. 7|. Var. 



(i, ramiilosum! De nedre Grene meget lange, med krands- 

 stillede Smaagrene. 



I fugtige og skyggefulde Løvskove, paa Skovenge, sporadisk, 

 men ikke sjelden. /S, paa Enge ved Skjerumbro mellem Lemvig og 

 Ringkjøbing! 



1331. E. sikaticum L. (Skov-P.) H. II, 344; Drej. n. 

 1016; F. D. 1182. 



Det frugtbærende Skafts Skeder tragtformede, grøn- og bruun- 

 stribede, i Spidsen 5 — 6-lappet-tandede, med budt-ægformede, rød- 

 brune Tænder; Grenene opret-aabne eller nedbøiede, 4-kantede, 



