gQ Fesluca. III, 1. 



/J, triflora (B. trifloriis L., F. D. 440). Smaaaxene 3- 

 blomstredo. 



Alm. i Skove o<^ Krat, især paa MuUljord eller fugtig Grund. /S, 

 med Hovedarien, sjeldnere. 



53. Vulpia. VflBselhale. 



165. V. bromoides [Link hort. ber. 1, 147] (Langstakkct 

 Y.) Festuca L. { tildeels), H. 116; F. 144.5; Rchb. 1-529; 

 H. N. XIII, 9.3; Vulpia sciuroides Gmel., Drej. n. 127. 



Straaene tueformigt samlede, ingen golde Bladknipper; 

 Bladene småle, det ovre fjernet fra Blomsterstanden; Skede- 

 hinden 2-oret; Toppen ensidig, axformigt sammenkneben, 

 opret; Grenene under Blomstringen opret-aabne, de nedre 

 V2- mange Gange kortere end Toppen; den ovre Ydcraime 

 langt tilspidset; Inderavnerne kortere end Stakken. 



4—12" hoi. De nedre Grene ofte meget korte, med et enkelt 

 Smaaax. 6—7. Ø. 



Paa torre, saavel sandige som lerede Marker og Bakker, sporadisk 

 og ikke almindelig, men bemærket i alle Provindser, hyppigst paa Born- 

 holm. ^ 



Atwi. V. Myuros Gmel. (V. pseudomyuros Willeni., Rchb 1525), 

 som er meget nær beslægtet med foreg, og adskilles ved en nikkende 

 Top, tæt omskedet af det ovre Blad, angives af H. (efter Weber) fra 

 Holsteen, og niuligviis liore ogsaa nogle af de danske Voxesteder her- 

 hid. Den maa soges paa lignende Localitcter som foreg. 



54. Bromus. Heire. 



a. Den nedre Inderavne ligelang med den ovre, længere end den 



bolgede Stak, Blomsterne imod Modningen i Randen indrullede 



(og derved fjernede fra hinanden). 



166. B. secaliuus L. (Almindelig H.) H. 121; Drej. n. 

 108; F. D. 293 (B. arvensis) og 1446 (?}, Rcbb. 1600; 

 L. Herb. VII, 132. 



Straa og Bladskeder glatte; Bladene paa Overfladen haa- 

 rede og rue; Topgrenene under Blomstringen udbredte, efter 

 samme nikkende; Smaaaxene aflange, glatte. 



Smaaaxene gronne, var. i Henseende til Storrelse og Stakkens 

 Længde (ofte aldeles staklose). 6—7. ©. 



Almindeligt Ukrnd i Vintersæden, 



Anni. F. D. 1446 er ikke heldig, og det er endog tvivlsomt om den 



