Viola. V, 1. 155 



('alra.) nedenfor Midten; Kapselen .S-lvantet-kiigleformet, haa- 

 ret; Stovknappernes Rum forneden frastaaende. 



Bid. og især Bladstilke forstorres betydeligt efter Blomstringen; Kr. 

 lugtlos, blegblaa eller lila (paa de senere Blomster 0). 4—5. 



I aabne Skove og paa Bakker mellem Krat, hyppig i de fleste Egne 

 af Danmark, men paa enkelte Steder (f. Ex. omkring Soro) ikke be- 

 mærket. 



320. V. odorata L. (Marts-V.) H. 249; Drej. n. 265; 

 F. D. 309; Rchb. 1. c. 4498; H. N. IV, 41. 



Rodstokken med krybende Udlobere; Bladene nyreformel- 

 hjerteformede, rundtakkede, glatte eller for Udviklingen svagt 

 haarede; Blomsterstilkene med Dækblade ovenfor Midten ; Kap- 

 selen som foreg. ; Stovknappernes Rum forneden frastaaende. 



Bid. alm. glindsende; Kr. mork viol., vellugtende. 4. 



I Udkanten af Skove, paa Græspletter og ved Gjærder i Nærheden 

 af Byer, ikke sjelden. 



bb. Den overjordiske Stængel udviklet, Bægerbladene spidse. 

 a. Stængelen ensidigt haaret. 



321. V. niiraWlis L. (Forskjelligblomstret V.) H. 252; 

 Drej. n. 266; F. D. 1045; Rchb. I. c. 4504. 



Stængelen opret; de nedre Blade nyroformede, de ovre 

 bredt hjerteformede, kort tilspidsede, svagt haarede, især 

 langs Nerverne og Bladstilkene paa Ryggen; Axelbladene*^ 

 lancetformede, tilspidsede, heelrandede, randhaarede (de hos 

 Rodbladene tilvoxne til Bladstilken); Dækbladene nærved 

 Blomsten; Bægerbladene spidse; Sporen budt, lidet længere 

 end de afrundede Bægertilhængsler. 



De forst udviklede Blomster udgaae fra Rodstokken, ere fuldstæn- 

 dige, men frembringe ikke altid Frugt, de senere fra Stængelen frugt- 

 bærende, oftest med meget ufuldstændige eller ingen Kronblade. Kr. 

 vellugtende, viol. 4—5. 



I Skove og Krat sporadisk: J. Haslund Krat (Selmer), Haraldslund! 

 Sj.Alindelille Fredskov! Borreveile (H.), Ledreborg! Boserup (Albrecht), 

 Johnstrup Vang (15), Krattet ved Ordrups Kongekilde, Kjoge Aas (9). 

 I de andre Provindser ikke bemærket. '* 



^) Ved Undersogelsen af Axelbladene hos Violarterne med udviklet 

 Stængel maa man benytte dem, der sidde paa Midten af Stængelen 

 som de fuldkomnest udviklede og mindst foranderlige. 



