Polygonum. YI, 3. 223 



/?, littorale. Stængelen med korte Ledstykker; Bladene 

 brede, saftrige. 



y^ erectum (lalifoliiim). Stængelen opret, Bladene brede, 

 noget budte. 



En mewet almindeliff Ukrudsplante, a, paa Gader og Veie ; /S, \e^ 

 Strandbredder; y. paa dyrkede Marker. 



d. Tiniaria iMeisn. Slængelen slyngende; Blomsterne i Klaser, Kræm- 

 merhusene halvt-valseformede, 8 Stovdragere, Nod 3-kantet. 



485. P. Conrelvulus L. (Snerle-S.) H. 445; F. D. 744; 



Tiniaria Drej. n. 435. 



Stængelen kantet-furet; Bladene piilformet-hjerteformede, 

 tilspidsede; Blomsterstilkene kortere end Blomsten; Blomster- 

 dækkets 3 ydre Flige budt-kjolede efter Afblomstringen ; JVod- 

 deme glandslose, fiint punkterede. 



Blst. rodlig-gronne, indvendig og i Randen hvide. 7—8. Ø. 



Almindelig paa dyrket Jord, især mellem Sæden. 



486. P. dumetoruDi L. (Vingebægeret S.) H. 446; F. 

 D. 756; H. N. XIII, 68, Tiniaria Drej. n. 436. 



Stængelen trind, stribet; Bladene som hos foreg.; Blom- 

 sterdækkets 3 ydre Flige med tilsidst brede, hindeagtige Vin- 

 ger paa Ryggen, nedlobende i en Blomsterstilk omtrent af 

 Blomsterdækkets Længde; Nodderne glindsende, jævne. 



Blomsternes Farve som foreg. 7—9. Ø. 



I Udkanten af Skove og Krat, ved Gjærder, forekommer i alle 

 danske Provindser, men sporadisk, hyppigst i Fyen og paa Thorseng! 



21. Runiex. Skræppe.*) 



a. Lapathum Tournef. Blomsterne tvekjonnede (Skræpper). 



aa. Hydrolapathum Fr. Krandsene tæt samlede, i Regelen bladlose; 



Kronbladene brede, næsten hjerteformede, heelrandede. 



487. R. nydrolapathum [Huds. fl. angl. p. 154] (Vand- 

 S.) H. 401; Drej. n. 409; F. D. 2348; H. N. VI, 52. 



*) Arterne af denne Slægt maa undersøges henimod Frugtens Moden- 

 hed , da Blomsterdækkets indre Blade (Kronbladene), som afgive 

 vigtige Kjendelegn, forst paa denne Tid have naaet deres fuld- 

 komne Udvikling, idet de hos alle Arter, undtagen Nr. 501, tiltage 

 i Storrelse og forandres i Form efter Afblomstringen. Til Hund- 



