228 Ru ni CX. VI, 3. 



og bredere Tænder paa Kronbld. og næsten dobbelt saa store Nodder. 

 7—9. G eller 7]. 



Paa fugtige Steder, f. Ex. Randen af Soer og Grofter, meget sjeld- 

 nere end folg. : Sj. Classens Have og Kastellet ved Kbhvn.! Loll. Errind- 

 lev (5); J. Odstedgaard! SI. Heilsbugt (28), Haderslev (7), Gelting (16), 

 Eckernfoide (18). (De hos Horn. angivne Voxesteder hore sandsynlig- 

 viis til folg.). * 



499. R. maritimus L. (Strand-S.) H. 404; Drej. n. 402; 

 F. D. 1208; H. N. I, 54. 



Bladene linie-lancctformede, de ovre linieformede; Krand- 

 sene tæt samlede, kun de nederste adskilte, alle med Dæk- 

 blade; hronbladene ægformet-rudeformede, alle bruskbærende, 

 i Spidsen heelrandede, ved Grunden med (oftest) 2 borste- 

 formede Tænder, der erc længere end Kronbladene. 



PI. guulgron; Bid. ofte i Randen krusede. 6—9. eller 11. 



Bemærket i alle danske Piovindser og ikke sjelden, men sporadisk; 

 forekommer saavel ved Strandbredder som ved Randen af Soer og Mo- 

 ser inde i Landet. 



b. Acelosa Tournef. Blomsterne tvebo (Syrer). 



500. R. Acetosa L. (Syre). H. 405: Drej. n. 401; H. N. 

 XI, 54; L. Herb. VI, 119. 



Bladene æg-lancetformede med piilformet Basis; Kræmmer- 

 husene fliget tandede, bruunt-hindeagtige; J Bægerbladene til- 

 bageboiede; Kronbladene rundagtigl-nyreformede, heelrandede 

 eller bolgede, med et meget lidet, nedboiet, skjælformet 

 Bruskkorn ved Grunden. 



1—1 Va' l»6i. Bid. have en behagelig syrlig Smag; Blst. ofte smukt 

 rode. Var. i Henseende til Bladformen. 5—7. TJ. 



Paa Græsmarker, Enge, ved Veigrofter o. s. v. alm. 



501. R. Acetosella L. (Rodknæ) H. 406; Drej. n. 400; 

 F. D. 1161. 



Bladene linie-lancetformede, med spydformet Basis og 

 tilbagerullet Rand; Kræmmerhusene forlængede, lasede, hvid- 

 hindeagtige; 'f Bægerbladene tiltrykte; Kronbladene ægformede, 

 heelrandede, uden Bruskkorn. 



V2— 1' hoi. Stgl. og Blst. morkrode. Kronbld. forstorres ikke mær- 

 keligt efter Blomstringen. Bid. mangle ofte de spydformede Lapper ved 

 Grunden. 6—7. Tj. 



Paa udyrkede, især torre og sandige Marker, alm. udbredt. 



