Spiraea. XII, 2. 299 



paa Undcrfladcn li\idfiltodc ; Blomsterstanden en pyramide- 

 formet Top med længere Grene. 



Kr. ros., mindre end hos foreg. § — 7. ]«. 



Forvildet i Ruderhegn (24). 



111. Polygjnia. 



1, Rosa. Rose.*) 



a. Sphiosissimae. Frugtknuderne siddende eller kortstilkedc (nicd en 



Stilk ikke halvt saa lang som Frugten); Aarsskuddene tæt beklædte 



med Torne. Bægerfligene (oftest) hele. 



618. R. pinipinellaefolia L. (Pimpinelle-R.) Fr. nov. p. 



15(5; H. N. X. 52: K. spinosissima L.. H. 554; F. D. 398. 



Stængelen og Grenene (især de yngre) læt beklædte med 

 kortere og længere, rette eller svagt krummede l^orne og 

 Iforster: Smaabladene rundagtigt-ovale , sangtakkede; Hijhenet 

 sammentrykt-kugleformet, kjcidfuld-læderagtigt: Bægeret ved- 

 blivende, med imod Modningen oprette og sammenstodende 

 Flige. 



Lavere og med mindre Smaabld. end de folg. Arter. Kronbld. 

 bleggule eller hv., Hybenet sortrodt, sildigt modende. 6. (Fr. 9). 



I Sandklitterne paa Halvoen langs Vesterhavet fra Skagen til Blaa- 

 vand (H.) og paa de vestlige Oer: Romo (16), Sylt, Amrom (H.); -S^". 

 Sandbakkerne ved Tibirke mod Arreso! forovrigt ikke funden paa 

 0erne. "• 



t 6i9. R. cinuamoinea L. (Mai-R.) H. 554; Fr. 1. c. 



p. 153; F. D. 868 (R. fluvialis) og 1214; H. N. VII, 



45—46. 



*) Alle danske Arter af denne Slægt have uligefinnede Blade med 

 Axelblade over Halvdelen samraenvoxne med Bladstilken. Et af 

 de vigtigste Kj endetegn mellem Arterne er (efter Fries) at soge i 

 Underbægerets (Hybenets) Beskaffenhed, idet dette snart er læder- 

 agtigt, snart kjodfuldt eller melet, snart tidligere, snart senere mod- 

 nende. Da jeg ikke tor haabe i denne vanskelige Slægt at have 

 truffet den rette Grændse mellem for mange og for faa Arter, vil 

 jeg henvise til Koch Syn. II, p. 245 folg. og Fries nov. p. 141 folg., 

 mant. 3 p. 37 og S. Veg. Se. 171 som de vigtigste Hjælpemidler til 

 Kundskaben om vore nordiske Roser. 



