^122 Lnthynis. XVII, 3. 



Slængclcn o\mc\j grenet; liladcne 1 — -T-parredc ; Smaa- 

 bladene ovalt-elliptiske, braadspidsede, paa Uiiderfladen mat- 

 blaagraae; Axdbladme sylspidyede, de ovre linie- lancctfor- 

 mede, de nedre halvl-piilformede, naacnde op til det nedre 

 Bladpars Basis. 



1—2' hol, gliit, bliver sort ved Torring. Kr. rod, Fanen med mor- 

 Uere Aarer. 6—7. ^i. 



I Skove og Krat, hi.-t og her i alle Provindser, nicn ikke abn. 



928. L. veruiis [Wimm. 1. e.J (Vaar-G.) Orobus L., II. 

 701; Drej. n. 753; F. D. 1226; L. Herb. JV, IL 



Stængelen opret, udeeil, forneden 4-kanlct, foroven 3- 

 karilet; Bladene 2 — 3-parrede; Smaabladcne ægformede eller 

 elliptiske, tilspidsede, svagt randbaarede, paa Underfladen 

 gronne, glindsende; Axclbladene halvt-piilformcde (sttirre end 

 hos foreg.), ikke naaende til det nedre Bladpar. 



V'i— 1' lioi. Kr. rod eller viol., efter Afblomstringen blaaagtig- 

 gron. 5. l\. 



I skyggefulde Lovskove, funden i alle Provindser, men sporadisk 

 og ikke alm. '* 



17. Lotus. Kjælliiigtaiid. 



929. L. uligiuosiis [Schkubr Handb. 2, p. 412, t. 211] 

 (Sump-K.) F. D. 152 L; L. corniculatus silvaticus IT. 789; 

 L. major Scop., Drej. n. 729; L. Herb. VI, 115. 



Stængelen opret, ved Grunden opstigende, buul; Smaa- 



bladene omvendt - ægformede; Axelbladene bredt og skjævt 



ægformede, budte; lilomsterne i et 6 - 12-blomstret Hoved; 



Bægertænderne sylformede, for Udspringningen tilbageboiedc; 



Kronens Vinger svagt buede nedadtil, bredere end den jævnt 



opstigende Itjol. 



Bid. paa Underfladen blaagraae, v. glatte oghaarede, (Blomsterstil- 

 kene stundom 1—2 blomstrede). Kr. guul, bliver gron ved Torring. 



7—8. 7|. 



I fugtige Enge og Moser, ved Randen af Kilder og Bække, ikke 

 sjeldcn paa Halvden, i Fyen og det vestlige Sjæll. ; sparsommere i de 

 ostlige Egne af Sjæll. 



930. L. corniculatus L. (Almindelig K.) H. 788; Drej. 

 n. 728; F. D. 991; L. Herb. VI, 114. 



