g02 Equisetum. XXIII, 5. 



Art frembyder. Grenenes Antal og Længde samt Tændernes Form fore- 

 komme mig idctmindste at være uden bestemt Grændse, og jeg har 

 derfor, indtil mere bestandige Kjendetegn angives, med Koch, Hartm. 

 o. Fl. ikke adskilt disse 2 som forskjellige Arter. 



d. Hiemalia A. Br. De golde og frugtbærende Stængler eensarlede, 

 immergronne og vedvarende om Vinteren; Frugtaxet spidst. 



1297. E. hieniale L. (Skavgræs) H. II, 345; Drej, n. 

 1009; F. D. 1409. 



Skafterne ugreneåc^ 14 — SO-furede, rue; Skederne Vorie^ 

 valseformede og tæt sluttende omkring Stængelen^ sorte eller 

 hvide med en sort Rand forneden og foroven; Tænderne 

 meget korte, budte med en hurtigt affaldende Spids. 



1—3' hoi. Fra alle de foreg, let kj endelig ved de rue Striber, som 

 ridse Neglen. 6—7. %. 



I fugtige Skove, ved Kildevæld paa Sandgrund, sporadisk og ikke 

 alm. (fra Fy en er mig ikke noget Voxested bekjendt, forovrigt funden i 

 alle de danske Provindser). 



1298. E. variegatiim | Schleich. cat. pi. helv. p. 27J F. 

 D. 2490. 



Skafterne ugrenede eller ved Grunden fa^grenede, 6—8- 

 furede, rue; Skederne korte, forneden gronne, i Midten sorte, 

 i Spidsen udvidede, hvidhindede med 6 — 8 korte, spidse, 

 vedblivende eller affaldende (i Midten sorte, i Randen hvid- 

 hindede) Tænder. 



V2— 1' hoi og meget finere end foreg. 7—8. 



Paa fugtige Steder i Sandegne: Det eneste Expl. jeg har seet fra 

 Danmark findes i Drejers Herb. under Navn af E. palustre arenarium, 

 samlet i Klitterne i Thy. 



