905 



c. Stengelen 4-sidig dækket af modsatte Blade. 



S. OPPOSITIFOLIA L. Sp. 575. Gunn. Fl. N. n. 53. IJavtm. 

 1. c. p. 136. Antiphylla Haw. "Vaarglimt" Gunn. Herb. 



Tegn. L. Fl. lapp. tab. II fig. I. Fl. D. tab. 34. 



Exsicc. Fr. Herb. norm. fase. V n. 41. 



Fra en næsten træagtig Rodstok udgaa talrige, til alle Sider ned- 

 liggende, grenede, dels sterile, dels blomsterbærende, tætbladede, ofte 

 rødlig anløbne Stengler, som i Regelen kun ere faa Tommer lange. 

 Bladene meget tæt stillede i 4 Rækker, modsatte, kjødfulde, af- 

 lange, budte, i Toppen fortykkede, ovenpaa fladt triangelformede og 

 nær Spidsen forsynede med et Hul, hvorfra Kalk udskilles, i Randen 

 stivt liaarede, (Haareue mangle Kjertler). Blomsterne enlige i 

 Enden af bladede Grene. De blomsterbærende Stengler forlænges 

 undertiden i sin øvre Del, saa at Bladene blive kortere end Led- 

 stykkerue. Bægeret halvt oversædigt, med budte, randhaarede, 

 (ei kjertlede) Blade. Kronbladene omvendt ægdannede, afBægerets 

 dobbelte Længde, smukt mørkt violet-røde, sjelden hvide. Fleraarig; 

 blomstrer efter de ulige geographiske Forhold fra April — August. 



Udbredelse: Alm. paa mere eller mindre fug ti ge, helst lodrettc Klipper, fra 

 den nordlige Del af Christianssands Stift : Vatndal, Suldal, mellem Bykle og Mo, Tin 

 (BL, Lindblom) ligetil Nordkap, 71° lO' (Keilhau), og Varanger (Th. Fries); i Lan- 

 dets sydøstlige, lavere Dele mangler den og viser sig i Regelen først ved Bartræ- 

 ernes Grændse; kun i Fjelddalene gaar den undertiden lavere ned (i Gudbrands- 

 dalen endog ned til 8—900' o. H.); i Bergens Stift og nordenfjelds gaar den 

 ofte lige ned og lige ud til det aabne Hav og er der en af de allerførst blom- 

 strende Vaarplanter. Den stiger overalt op i Lavbeitet, i det Sydlige endog 

 over .5000', i Sogn enkelte Gange lige til 5400 — 5500' o. H. (!). 



d. Stengelen bladet \ Bladene spredte, smale og helrandede. 



S. HIRCULUS L. Sp. 576. Gunn. Fl. N. n. 335. Hartm. 1. c. 

 p. 136. Lange 1. c. p. 323. Lejogyne Don. 



Tegn. Sv. B. tab. 625. Fl. D. tab. 200. 



Exsicc. Fr. Herb. norm. fase. I n. 45. 



Fra den spæde Rod udgaa "enkelte sterile, ei sammentrængte 

 Bladrosetter" og 6 — 8" høie, bladede, nedtil spredt langhaarede, oven- 

 til rødlig uldhaarede, oprette, udelte Stengler. Bladene spredte 

 opefter Stengelen, smalt aflange indtil linieformede, helrandede, glatte, 

 eller nedentil med enkelte lange Haar i Randen, de nedre temmelig 

 langstilkede, de øvre siddende. Blomsterne enlige eller 2 — 3 

 Blvtt. Norges Flora III. -A 



