928 



RANUNCULUS L. 



I. Hecatonia DC. Nødderne uden Vorter, Pigge og Striber. Rod- 

 treTlerne ikke opsvulmede. 



A. Honninggruben skjælbedækket. Nødderne aldeles jevne. 



a. Kronbladene 5, hvide eller rødlige. 



K. GLACIALIS L. Sp. 777. Gunn. Fl. N. n. 160. Hartm. 1. c. 

 p. 87. Renblom. 



Tegn. L. Fl. lapp. tab. III fig. 1. Fl. D. tab. 19. Sv. B. tab. 

 747. Rcbb. 1. c. fig. 4584. 



Exsicc. Fl'. Herb. norm. fase. IX n. 30. 



Stengel og Blade saftfulde. Rodbladene stilkede med hinde- 

 agtige Skeder, 3-koblede, Smaabladene mere eller mindre tydelig 

 stilkede, mod Grunden kileformede, oventil meget bredere, 3-fligede 

 eller 3-delte, med aflangt ovale, helrandede eller rundtandede Afsnit. 

 Stengelbladene mindre sammensatte, næsten siddende. Sten- 

 gelen 1 — faabladet, 1 — 6" høi, 1-blomstret eller oventil delt i 1 — 5 

 jevnhøie Blomsterstilke. Bægerbladene ovale, i Kanterne glatte 

 og rosenrøde, forresten paa Underfladen tæt rustbrunt uldhaarede. 

 Kronbladene næsten dobbelt saa lange som Bægerbladene (V2" 

 lange), bredt omvendt ægdannede, i Begyndelsen udstaaende, rent 

 hvide, senere blive de lidt efter lidt rødlige; de ere ligesom Bæ- 

 gerbladene vedvarende til Fru gtmodnin gen og da mørkt 

 rosenrøde og tiltrykte til Frugtsamlingen. Nødderne talrige, skjevt 

 omvendt ægdannede, noget fladtrykte, nerveløse, oventil hinde- 

 kantede med et mere eller mindre krumt Neb. Fleraarig; blom- 

 strer i Juli — August. Stengel og Blade glatte eller noget rustfarvet 

 haarede. 



Udbredelse: Ved Handen af de smeltende Snefonder paa Høifjeldene, 

 fra Tinfjeld i Thelemarken (Bl.), Valdalen i Røldal (Wulfsberg), Hardanger 

 (Folgefon), Voss, Sogn ogValders alm. lige tilMagerø, Tl"?' (Th.Fries) ogRaste- 

 kaise i Østfinmarken (Deinboll), i Lavbeitet og Vidiebeltet, sjeldnere i Birkebeltet og 

 endnu sjeldnere og kun tilfældig (ved Elvbredder) i lavere Egne, saasom i Fure- 

 beltet i Vettismarken i Aardal i Sogn, 2200' o. H. !, paa Læsjeskoven (LincTe- 

 berg) og ved Bredderne af Isterelven i Romsdalen neppe mere end 2—300' 0. H. (!); 

 den stiger op til den phanerogame Vegetations høieste Grændse; paa Dyrhaug- 

 tinden i Sogn bar jeg seet den i Frugt mellem 6OOO og 7000' o. H.; paa Galdhø 

 til over 7000' (Opl. Avis 1873 n. 93). Den mangler paa de lavere Fjelde, 



