1034 

 LEPIGONUM Fr. 



L. RUBRUM Fr. Mant. 3 p. 33. Lange 1. c. p. 333. Hartm. 1. 

 c. p. 132. Arenaria rubra a L. Sp. 606. Gunn. Fl. N. n. 919 

 (excl. ^?). Al sine rubra Wahlenb. Fl. svec. n. 504 (excl. P), Al- 

 sinella rubra Sw. Hornem. 1. c. p. 497. Sp er gularia rubra Pers. 



Tegn. Fl. D. tab. 2232. Kindb. Monogr. Lepig. tab. 3 fig. 29. 



Exsicc. Fr. Herb. norm. fase. VIII n. 36. 



Stenglerne fra et Par Tommer „til henved en Fod" lange, 

 trinde, grenede, flere nedliggende eller én opret. Bibladene sølv- 

 glindsende, hvide, ægdannede, uddragne i en temmelig lang og 

 gjerne kløvet Spids, indbyrdes frie. Bladene linieformig traad- 

 formede, noget kjødfulde, med flade Sider, somoftest kort braad- 

 spidsede, længere eller kortere end Ledstykkerne og i Regelen med 

 Bladknipper (forkortede Grene) i Hjørnerne. B lo m s ter stilk ene 

 i de øvre Bladhjørner og i Grenvinklerne, alm. omtrent af Bægerets 

 Længde, sjelden længere, efter Afblomstringen tilbagebøiede. Bæger- 

 bladene lancetformede, budte, paa Ryggen grønne, uden Nerve, i 

 Randen med en hvid Hiudekant. Kronbladene af Bægerbladenes 

 Længde, rødviolette. Kapselen af Længde me d B æ ge rbl ad ene 

 eller ubetydelig længere. Frøene smaa, med en ophøiet Rand, „ru- 

 prikkede," uden Vingekant. Oventil „alm." kjertelhaaret, forøvrigt 

 glat. En-fleraarig ; blomstrer i Juni — Juli. 



Udbredelse; Paa tørre Marker, ved Veie h. o. h. langs Kysten i Chri- 

 Btianssands Stift fra Lister og østover, i Ciiristiania og Hamar Stifter tem. alm. 

 fra de sydligste Dele (Hvaløerne og Laiirvik) op til Kongsberg (Bl.) og Hede- 

 marken: Romedal (Bryhn) og Løiten 60" 48', (if. Printz), neppe høiere end 4 — 600* 

 o. H, 



L. CANINUM Leffl. apud Hartm. 1. c. p. 132. 



Stengelen én opret eller flere nedliggende og opstigeude fra 

 samme Rod, fra et Par Tommer indtil over Vg Fod lange, „fladtrykte." 

 Bibladene hvidt hindeagtige, (men ei med den Glands som hos 

 For egaaen de), triangelformede og kortspidsede eller næsten 

 tvert afstumpede og noget udgnavede i Randen, ved Grunden 

 s amm en vo xe d e. Bladene linieformede, kjødfulde, „halvtrinde," 

 budte eller spidse, men ei med Braad som hos Foregaaende, længere 

 eller kortere end Ledstykkerne, uden eller med faabladede Bladknipper 

 i Hjørnerne. Blom sterstilk en e i Grenvinklerne og de øvre Blad- 

 hjørner, efter Blomstringen alm. tilbagebøiede, alm. lidt længere end 



