1188 



Fries); den stiger i de sydlige Dele af Landet op i Birkebeltet omtrent til 

 3000—3300' o. H., stundom til og over Birkegrændsen, ved Værkensæteren ved 

 Ronderne endog høit over denne (Collett); Bærene modnes i gode Aar endnu 

 i Birkebeltet, saasom ved Gjendin (Moe). I de nordligste Dele synes den maaske 

 at foretrække Kalkbund (Norman). 



F. COLLINA Ehrh. Beitr. 7 p. 26. Hartm. 1. c. p. 153. Lange 

 1. c. p. 392. Nakkebær. 



Tegn. Sv. B. tab. 548. Fl. D. tab. 1389. 



Exsicc. Fr. Herb. norm. fase. VI n, 49. 



Fra den Foregaaende skilles den ved følgende Mærker: Ban- 

 kerne ofte manglende ; hele Planten af en grovere Bygning, Blom- 

 sterne noget større, Blomsterstilkens Haar mindre tiltrykte, Bægeret 

 ved Modningen tiltrykt til den mørkt rosenrøde, søde (ei syrlig 

 aromatiske), ovale eller kugleformede, ved Grunden afsmalnende 

 og ei nødbærende Frugt, som vanskeligere løsner fra den „haarede" 

 Underfrugtbund. 



Udbredelse: I Landets sydøstlige laveste Dele paa tørre Bakker 

 og Berge, især paa de siluriske Lerskifere og Kalkstene fra Skien (Bl.) og Spyd- 

 berg (if. Wilse), især langs Vestsiden af Christianiafjorden op til Ostsinnen i 

 Land(!), Toten (S. Somf. Herb), Hedemarken, Ringebo og Froen 61*' 33' til 7— 

 800' o. H. (Bl.). 



F. ELATIOR Ehrh. Beitr. 7 p. 23. Lange 1. c. p. 392. Hartm. 

 1. c. p. 152. 



Exsicc. Fr. Herb. norm. fase. VI n. 48. 



Stengelen længere end Bladene. Blomsterstilkene tæt 

 beklædte med ret udstaaende bløde Haar. Bægeret ved Mod- 

 ningen tilbagebøiet eller udstaaende. Vs — 1' ^^'h og med 

 større Blomster og Frugter end de Foreg. Ofte slaar det ene Kjøn 

 feil, saa den bliver tvebo. 



Udbredelse: Dyrkes alm. i Haver og for vil des stundom, saasom 

 ved Christiania, Porsgrund (Bl.)!, Sten paa Ringerike (!), Bergen (Adjunkt Jo- 

 hannesen if. Wulfsberg), 



